Deníkaření

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.pointa.cz

www.albatrosmedia.cz

Josef Fojtík Mášek

Deníkaření – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2025

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Sestrám Marii a Zdeně a doktoru medicíny Josefu Zvoníčkovi

Text © Josef Fojtík Mášek

E-book konverzi vytvořilo Grafické a DTP studio Fragment

E-book konverze © Grafické a DTP studio Fragment, 2025

ISBN tištěné verze 978-80-7691-729-3

ISBN e-knihy 978-80-7691-795-8 (1. zveřejnění, 2025) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-7691-796-5 (1. zveřejnění, 2025) (mobi)

ISBN e-knihy 978-80-7691-794-1 (1. zveřejnění, 2025) (ePDF)

1

Popov – jak rád ten název obce vyslovuji. Aby ne, když je to moje rodná obec. A byla i mého otce a dědy i pradědečků.

Svého dědečka z otcovy strany mně nebylo dopřáno poznat. Vždy jsem se v němém úžasu koukal na náhrobní desku, kde bylo napsáno, že žil v letech 1902 až 1934. A podobně ani babičku z otcovy strany. U jejího jména byla čísla letopočtů 1904–1957.

Ale druhého dědečka a babičku jsem si užil. Těch ano. Maminka ale nepochází z Popova, byla ze sousední obce Štítná nad Vláří.

Popov je nejen má rodná obec, ale i tolika a tolika dalších lidí. Bohužel mnozí z těch, které jsem zde poznal, už nežijí. A těch je, co už tu nejsou, těch, kteří prožili duší i tělem většinu svého života právě v Popově. Kolik nás tu po narození v nedaleké porodnici žilo… Kolik z nás vyslovilo větu, že je z Popova.

Porodnice, to je vynález posledních desetiletí. Mne fascinuje obraz, který podle pohlednice namaloval jeden malíř a na který se občas koukám. Popov se od té doby skoro nezměnil. Od nepaměti se pro něj užívalo všelijakých názvů. Snad nejčastěji Popův keř a v 19. století německy Popukersch.

Dvakrát obcí projel, podle popovské kroniky, i T. G. Masaryk, protože zde vede železnice Brno – Trenčanská Teplá. A my se do toho všeho zde narodili. Patřím totiž do Generace X, což jsou ročníky 1965–1980. Chvost starých časů jsem zachytil.

Stovky let to tu bylo beze změny stejné. Pro všechny. Jen co dala půda a dobytek. Všichni obyvatelé vesnic na tom byli podobně, jistěže, ale stejně mě to fascinuje. Nemohli jako my usednout k učebnici či beletrii, kdy chtěli. Nemohli, kdy chtěli, poslouchat muziku či zkouknout nějaký film. Nemohli dle libosti psát, co je napadlo a požívat Facebook či WhatsApp nebo YouTube.

Kolik nás tu tedy v obci Popov žilo v mých dětských časech? A kolik nás tu jen zůstalo? Jdu barák po baráku a je jich tu podle statistiky 148.