Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno. Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Prof. MUDr. Miroslav Hirt, CSc., doc. JUDr. Mgr. František Vavera, Ph.D., LL.M., MUDr. Martin Dobiáš, PhD., MUDr. Mgr. Bc. Tomáš Vojtíšek, PhD., MUDr. Klára Neureutterová, MUDr. Lukáš Hamerlik, PhD.

SOUDNÍ LÉKAŘSTVÍ PRO PRÁVNÍKY A POLICISTY
průvodce technikou výpočetní tomografie
2., upravené a doplněné vydání publikace Soudní lékařství pro právníky
(Grada Publishing 2022)

Recenze:
Právnická část: prof. JUDr. Jan Musil, CSc.
Medicínská část: prof. Dr. med. univ. MUDr. Jozef Šidlo, CSc., MPH, FIALM

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2024
Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2024
Návrh obálky Ing. et Ing. Tereza Sklenář
Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 9847. publikaci
Odpovědná redaktorka Mgr. Helena Vorlová
Sazba a zlom Josef Lutka
Počet stran 80
1. vydání, Praha 2024

Vytiskla TISKÁRNA V RÁJI, s.r.o., Pardubice

Publikace vznikla za odborného dohledu České společnosti soudního lékařství a soudní toxikologie ČLS JEP.

Autoři a nakladatelství děkují Zdravotní pojišťovně ministerstva vnitra České republiky za podporu, která umožnila vydání publikace.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.
Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-7712-7 (ePub)
ISBN 978-80-271-7711-0 (pdf)
ISBN 978-80-271-5545-3 (print)

Autorský kolektiv

Prof. MUDr. Miroslav Hirt, CSc.
Masarykova univerzita – Lékařská fakulta
Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně
Policejní akademie České republiky v Praze
Vysoká škola CEVRO, Praha

Doc. JUDr. Mgr. František Vavera, Ph.D., LL.M.
Fakulta právnická Západočeské univerzity v Plzni

MUDr. Martin Dobiáš, PhD.
Univerzita Palackého v Olomouci – Lékařská fakulta
Fakultní nemocnice Olomouc

MUDr. Mgr. Bc. Tomáš Vojtíšek, PhD.
Masarykova univerzita – Lékařská fakulta
Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně

MUDr. Klára Neureutterová
Univerzita Karlova – 1. lékařská fakulta,
Všeobecná fakultní nemocnice v Praze
Policejní akademie České republiky v Praze

MUDr. Lukáš Hamerlik, PhD.
Univerzita Palackého v Olomouci – Lékařská fakulta
Fakultní nemocnice Olomouc

Úvod

Již v roce 2022 vyšla publikace nazvaná „Soudní lékařství pro právníky“. Byla sepsána pro potřeby právníků a právu příbuzných oborů, tedy pro odborníky nemedicínského vzdělání, kteří ve své praxi přicházejí do styku se soudním lékařstvím. Tato učebnice přímo navazovala na učební texty využívané při výuce soudního lékařství na právnických fakultách a v policejních školách a seznamovala studenty s oborem soudní lékařství v základním rozmezí, které je pro ně a jejich další praxi nezbytné. Evropské, přesněji řečeno kontinentální a tím i naše české chápání předmětu soudní lékařství je poněkud rozdílné od praxe uplatňované např. v anglosaských zemích. Je to proto, že koncepce našeho soudního lékařství vychází z tradice tzv. německé školy, která mimochodem vznikla v Praze. U neodborné veřejnosti čerpající poznatky ponejvíce prostřednictvím literatury a filmů s detektivním žánrem může proto náhled na tento předmět být zkreslen do té míry, že se setkáváme dokonce i s požadavky na uplatňování v praxi v širším hledisku chápání (porota, způsob obhajoby, zajišťování důkazů, včetně průběhu pitvy apod.).

Pokud je možné říci, že nějaká lékařská specializace snese označení mezioborová, je to naprosto typicky soudní lékařství. Dotýká se a mnohde i přímo čerpá nejen z dalších oborů medicínských a jiných přírodovědných, ale dokonce i z oborů technických. Je tedy nejen multidisciplinární, ale i jednou ze základních, dokonce i jednou z nejstarších specializací.

Základním kamenem, na kterém stojí soudnělékařská činnost, je bezesporu pitva. Přímo navazuje na zkušenosti starověkého Egypta a Řecka. Pitvy v soudním lékařství slouží především k odhalování zločinů, ale jestli je pravda, že řecký lékař zkoumající systematicky anatomii těla (*335 – †280 př. n. l.) v Alexandrii pitval zločince zaživa, to asi již neověříme.

Záměrem autorů je, aby se tato publikace, stejně jako její výše uvedená předchůdkyně, stala vhodným podkladem nejen pro studium frekventantů právnických fakult, policejních škol a všech specializací příbuzných, ale i pro využití postgraduální. To znamená, že je určena i pro soudce, státní zástupce, obhájce, policisty i příslušníky dalších bezpečnostních sborů nebo vojenských policistů zejména v postavení policejních orgánů, pracovníky přestupkových komisí a pro všechny, kteří se zaobírají násilnou trestnou činností na jakémkoliv stupni. V neposlední řadě bude snad tato publikace zajímavá i pro veřejnost. Proto ji předkládáme jako vhodnou, stručnou, přesnou a optimálně věcně koncipovanou pomůcku pro studium, vhled a práci veřejnosti s předmětem soudní lékařství.

Zájemcům o podrobnější studium soudního lékařství jsou určeny učebnice pro lékařské fakulty. Pro rychlé vyhledávání informací a odborných termínů poslouží Velký výkladový slovník soudnělékařské terminologie (Grada Publishing 2018).

V Praze, Brně a Olomoucí – podzim 2024
autoři

1Právnická část

1.1Soudní lékařství vtrestním právu

Soudní lékařství (SL) má silný vztah kněkterým dalším vědním oborům, zejména pak ik trestnímu právu ikriminalistice. Aprávě trestní právo „využívá“ soudního lékařství jako jednoho zdůkazů vrámci trestního řízení, aco se týče násilné trestné činnosti, tak důkazu právem zařazeného mezi důkazy nejdůležitější. Základním záměrem soudního lékařství, který je určen pro trestní právo, je hlavně zjišťování, objasňování vzniku aposuzování charakteru úrazů, včetně jejich smrtelných následků. Vrámci rakouského auherského trestního procesu platného tehdy rozsahu Českých zemí bylo ohledání zemřelého člověka anásledná pitva důležitým soudním důkazem. Tyto úkony byl oprávněn provádět pouze lékař. Zhlediska ohledání mrtvého, nejprve před začátkem vlastní pitvy, bylo třeba zjistit totožnost, provést pečlivou zevní prohlídku těla aměly být vyslechnuty všechny zúčastněné osoby. Ohledání mrtvého je způsobem složeného ohledání, kde musí být vedle osob kohledání přizváni dva lékaři, znichž jeden musí být ranhojičem. Vtomto případě vystupovali lékaři jako znalečtí svědci (více viz Storch F. 2011; 197 adále).

Později, po vzniku republiky, vrámci procesních výkonů vřízení přípravném podle trestního řádu zroku 1925 byla povinnost přivzetí znalců. Aprávě, šlo-li oúmrtí při podezření ztrestného činu, muselo být před pohřbením provedeno ohledání mrtvoly apitva. Bylo-li již tělo pohřbeno apředpokládal by se nějaký výsledek od tohoto úkonu, muselo být exhumováno (viz Buršík Z. 1922; 25).

Vrámci tehdejšího pohledu na věc byl soudní lékař lékařem, který vrámci trestního řízení vystupoval jako svědek či jako znalec (svědek zejména vpřípadě, že se jednalo olékaře, který léčil zemřelého, viz § 128 zákona 119/1873 ř.z, jímž se zavádí nový řád soudu trestního). Vpřípadě rozporu posudků byla přibrána přímo lékařská fakulta (viz § 126 zákona 119/1873 ř.z.). Ohledání těla apitva je dlouhodobě využívaný institut pro trestní řízení. Např. vpublikaci pro policii ačetnictvo (pro kriminální abezpečnostní orgány) je uvedeno: „Ve všech případech, kde nastává (odůvodněné) podezření trestného činu, nutno bezpodmínečně navrhnouti tzv. „soudní pitvu“ avyšetřující spis po ukončení bez prodlení předati soudu“ (viz Polzer K. 1925; 130). Vsoučasné době je praxe taková, že soudní lékařství vykonává činnost jak pro potřeby zdravotnictví, tak pro potřeby práva. Přibrání znalce se řídí zněním § 105 trestního řádu, zejména pak odst. 1:

(1) Je-li kobjasnění skutečnosti důležité pro trestní řízení třeba odborných znalostí, vyžádá orgán činný vtrestním řízení odborné vyjádření. Jestliže pro složitost posuzované otázky takový postup není postačující, přibere orgán činný vtrestním řízení znalce. Vpřípravném řízení přibírá znalce ten orgán činný vtrestním řízení, jež považuje znalecký posudek za nezbytný pro rozhodnutí, pokud byla věc vrácena kdošetření, státní zástupce, av řízení před soudem předseda senátu. Opřibrání znalce se vyrozumí obviněný av řízení před soudem též státní zástupce. Jiná osoba se opřibrání znalce vyrozumí, je-li kpodání znaleckého posudku třeba, aby tato osoba něco konala nebo strpěla.

Způsob jak nejlépe postupovat při vyžádání znaleckého posudku zoboru zdravotnictví je následující:

1.Výběr odbornosti. Zadavatel má sice možnost si vseznamu znalců vybrat patřičnou odbornost sám, ale praxe prokázala, že je velmi výhodné věc předem prokonzultovat, nejlépe na patřičném soudním lékařství alespoň telefonicky.

2.Shromáždění materiálu. Žadatel shromáždí všechny potřebné podklady (spis), které po případné další konzultaci doplní (např. zdravotnická dokumentace).

3.Formulace otázek. Žadatel (zejména policejní orgán) si sám zformuluje otázky podle toho, co potřebuje objasnit. Nicméně iv tomto případě platí vhodnost předem tyto otázky se znalcem projednat, hlavně ztoho důvodu, že imožnosti znalce nejsou neomezené. Tedy jinými slovy řečeno, zadavatel může po znalci chtít pouze to, na co je znalec zhlediska své odbornosti schopen odpovědět. Na druhé straně by se ale měl znalec vyjadřovat ike skutečnostem, které jsou vposuzování důležité, ikdyž na ně nebyla přímá otázka položena. Proto je vhodné, aby zadavatel jako jednu zotázek, nejčastěji tu poslední, formuloval ve smyslu, ať se znalec vyjádří ik ostatním skutečnostem, které považuje za důležité, nebo ktěm, které vyvstaly vprůběhu znaleckého zkoumání. Vrámci trestního řízení jsou např. zásadní otázky, které by měly být znalci zadány (jak vrámci soudního lékařství, tak ipři zkoumání možného pochybení lékaře), zejména:

•obecný popis těla po lékařských zákrocích – jako například stopy po vpichu po injekci, jizvy po sešití rány, drenáže apod.

•vpřípadě smrti kpříčině smrti na základě pitevního nálezu

•vpřípadě zranění či smrti kposouzení event. určení mechanizmů, které působily na organizmus při zranění či před smrtí ajsou vpříčinné souvislosti se zraněním nebo smrtí
Vpopisu mechanizmu vzniku zranění musí být po stránce teoretické uvedeny:

◉všechny teoreticky připustitelné varianty

◉varianty, které je možné ze soudně-lékařského hlediska vyloučit
Vkorelaci súdaji spisu musí být uvedeny:

◉varianty, které jsou vsouladu svýpověďmi jednotlivých zúčastněných isvědků

◉varianty, které jednotlivým výpovědím odporují.

•Vpřípadě smrti se soudní lékař vyjadřuje kotázce, zda smrt nastala vpříčinné souvislosti sléčebným procesem nebo jinou zdravotní péčí pouze obecně. Řešit aposuzovat konkrétní diagnostické aterapeutické postupy totiž může pouze odborník patřičné zdravotnické specializace.

4.Všechny podklady spolu sžádostí (Opatření či Usnesení opřibrání znalce) znalci odešle. Stále je sním vkontaktu, protože vpraxi se velice často stává, že během zpracovávání posudku se objeví nové skutečnosti, které je třeba objasnit.

5.Není vzácností, že kromě informací shromážděných žadatelem znalec některé podklady může zajistit sám. Znalec si může také sám vyžádat dokumentaci zrůzných zdravotnických zařízení, kde byl pacient léčen aošetřován, ato vždy včetně dokumentace jeho praktického lékaře.

6.Znalec posléze posudek vypracuje av co nejkratším termínu je žadateli doručí. Vposlední době je praxí, že znalecký posudek je vypracován jak vklasické papírové formě opatřený vlastnoručním podpisem aznaleckým razítkem, tak ve formě elektronické karchivaci.

7.Ve výjimečném případě může při vyšetřování trestného činu nastat situace, kdy ipo zpracování znaleckého posudku vyvstanou nové, dříve neznámé skutečnosti. Pokud existuje podezření, že by tyto nové skutečnosti mohly ovlivnit, doplnit či upřesnit závěry znaleckého posudku, znalec je zadavatelem vyzván, aby vypracoval ke svému posudku dodatek.

8.Vpřípadě pochybností osprávnosti závěrů znaleckého posudku může kdokoliv požádat ovypracování tzv. revizního znaleckého posudku, který přezkoumá závěry posudku původního. Pokud se závěry těchto znaleckých posudků liší aznalci-zpracovatelé nejsou schopni rozpory vyřešit, např. ani při hlavním líčení usoudu, je možnost přistoupit kvypracování dalšího revizního znaleckého posudku. Pokud je třeba vypracovat ústavní znalecký posudek, ten není zadáván znalci, ale znaleckému ústavu, což je vpřípadě zdravotnictví nejčastěji fakultní nemocnice nebo lékařská fakulta, která je pro dané obory akreditována (což vČeské republice není každá). Ústavní znalecký posudek potom nevypracovávají znalci, ale zaměstnanci-lékaři aza správnost závěrů tohoto posudku zodpovídá vedoucí znaleckého ústavu (děkan lékařské fakulty nebo ředitel fakultní nemocnice). Vdrtivé většině takových případů se ale již nejedná oproblematiku výlučně soudnělékařskou, ale ústavní znalecké posudky jsou multidisciplinární. Soudní lékař tam vystupuje pouze jako jeden ze zpracovatelů, příp. jako „superarbiter“.

9.Podle ustanovení § 109 trestního řádu je možné požádat znalce ovysvětlení, existuje-li pochybnost osprávnosti posudku či je-li posudek nejasný či neúplný. Vpraxi by tato situace ale měla nastávat spíše zřídka, neboť správně formulovaný znalecký posudek by neměl být nejasný av žádném případě neúplný. Zvláštní formou znaleckého posudku je Pitevní protokol soudní pitvy. Pokud je třeba provést pitvu, postupuje se vsouladu s§ 115 trestního řádu. Ustanovení § 115/1 Prohlídka apitva mrtvoly. Vznikne-li podezření, že smrt člověka byla způsobena trestným činem, musí být mrtvola prohlédnuta apitvána. Pohřbít mrtvolu lze vtakových případech jen se souhlasem státního zástupce. Otom rozhodne státní zástupce snejvětším urychlením. Trestní řád nezná termín soudní pitva, ale pouze pitva. Na žádost orgánu činného vtrestním řízení je ale možné provádět výhradně pitvu soudní (viz kapitola 2.15 Druhy pitev ačinnost soudního lékaře). Výstupem soudní pitvy je potom znalecký posudek, jehož je pitevní protokol součástí. Pitvu provádějí aznalecký posudek vypracovávají vČeské republice společně dva znalci zoboru zdravotnictví, odvětví soudní lékařství. Mimo znaleckou činnost jde usoudního lékařství především ovýsledky laboratorních expertiz. Výsledky zdravotních pitev (formou odborných vyjádření) mohou být ovšem sdělovány výhradně při dodržení přísných kautel povinné mlčenlivosti zdravotnických pracovníků, která je daná zákonem. Aby výsledky vycházející ze specializovaných laboratoří, což je hlavně laboratoř toxikologická, eventuálně igenetická, byly po právní stránce nezpochybnitelné, musejí pro svou činnost splňovat velmi přísné podmínky pro udělení akreditace. Tyto informace nemusí nutně podávat pouze znalec, ale jakýkoliv zodpovědný zaměstnanec soudního lékařství, tedy lékař itoxikolog.

1.2Soudní lékařství akriminalistika

1.3Znalecká činnost asoudní lékařství

Po diskuzích anávrzích byl vroce 2019 schválen zákon č. 254/2019 Sb., oznalcích, znaleckých kancelářích aznaleckých ústavech. Zákon rozdělil činnost znalců atlumočníků do dvou samostatných oddělených zákonů. Na znalecké oprávnění je nárok po splnění zákonných podmínek. Byl zaveden centrální registr znalců aznaleckých ústavů.

1.4Samotný znalecký posudek