Euromedia

Copyright © Steven Bartlett, 2023

First published as THE DIARY OF A CEO in 2023
by Ebury Edge, an imprint of Ebury. Ebury is part

of the Penguin Random House group of companies

© translation Tomáš Piňos, 2024

ISBN 978-80-284-0501-4

Obsah

ÚVOD

1. PILÍŘ

1. PRAVIDLO

2. PRAVIDLO

3. PRAVIDLO

4. PRAVIDLO

5. PRAVIDLO

6. PRAVIDLO

7. PRAVIDLO

8. PRAVIDLO

9. PRAVIDLO

2. PILÍŘ

10. PRAVIDLO

11. PRAVIDLO

12. ZÁKON

13. PRAVIDLO

14. PRAVIDLO

15. PRAVIDLO

16. PRAVIDLO

17. PRAVIDLO

18. PRAVIDLO

3. PILÍŘ

19. PRAVIDLO

20. PRAVIDLO

21. PRAVIDLO

22. PRAVIDLO

23. PRAVIDLO

24. PRAVIDLO

25. PRAVIDLO

26. PRAVIDLO

27. PRAVIDLO

4. PILÍŘ

28. PRAVIDLO

29. PRAVIDLO

30. PRAVIDLO

31. PRAVIDLO

32. PRAVIDLO

33. PRAVIDLO

ODKAZY

PODĚKOVÁNÍ

Slova chvály pro knihu Deník CEO

„Sleduji Stevena Bartletta od začátku a vím, že má nezkrotnou energii. Když vidím, jak ji využívá a dosahuje úspěchů, naplňuje mě to ryzí hrdostí. Stojím u postranní čáry a povzbuzuji ho, protože tento muž je ztělesněním podnikatelského ducha.“

Gary Vaynerchuk, autor knihy Dvanáct a půl

„Steven Bartlett zdolal téměř nepřekonatelné překážky a stal se ohromně úspěšným podnikatelem. Vštípil si cenné lekce o tom, jak je důležité kráčet odlišnou, nekonvenční cestou k moci. Jeho zkušenosti se staly základem praktických pravidel, jimiž se můžete řídit v tomto krutě soutěživém světě.“

Robert Greene, autor knihy Mistrovství

„Steven kombinuje nejnovější výzkum se svými zkušenostmi a poutavými příběhy a pomáhá čtenářům redefinovat úspěch a naplnit jejich potenciál. Tato kniha je povinnou četbou pro kohokoli, kdo sní o tom, že vykoná něco odvážného.“

Jay Shetty, autor bestsellerů New York Times
a oceňovaný moderátor podcastu On Purpose

„Tato kniha je stejnou měrou překvapivá jako přesvědčivá. Stevenovy rady výrazně zvýší vaše šance na splnění největších snů.“

Marie Forleo, autorka bestselleru New York Times Všechno se dá vyřešit

„Tato kniha, která nabádá čtenáře, aby se vyhýbali projevům nesouhlasu a nekritizovali názory ostatních, ale přicházeli s novými, obsahuje překvapivou moudrost, díky které dosáhnete osobního a profesního pokroku. Vřele vám ji doporučuji.“

Scott Galloway, profesor marketingu na NYU Stern School of Business a autor knihy Kam kráčí Amerika?

„Je na čase, abychom si přečetli něco o úspěchu v moderním světě z pohledu muže, jehož cesta k úspěchu byla zcela unikátní. Je to inteligentní, pronikavé a skutečné. Je úžasné, kolik věcí jsem se od Stevena naučil.“

Mo Gawdat, autor bestsellerů
a zakladatel hnutí OneBillionHappy

„Nový typ generálních ředitelů začal ovládat svět byznysu. Vzteklé, do prsou se bijící šéfy, kteří se chovají, jako by byli bezchybní, nahrazují šéfové, kteří mluví o svých pocitech, jsou zvídaví a ochotní pracovat na sobě […], a Steven Bartlett tuto revoluci vede! Kniha Deník CEO je nezbytný společník pro kteréhokoli lídra, který nás chce vést do budoucnosti.“

Simon Sinek, autor bestsellerů New York Times
Začněte s proč a Nekonečná hra

Věnováno všem lidem, kteří poslouchají a sledují
Deník CEO!

Díky vám jsme si mohli splnit svůj největší sen.

OBSAH

Úvod: Proč jsem mohl tuto knihu napsat? 11

1. PILÍŘ: VAŠE JÁ

1. Naplňte pět kbelíků ve správném pořadí 19

2. Abyste se to naučili, musíte si dát
závazek, že to budete učit 27

3. Nesmíte nesouhlasit 35

4. Nemůžete si vybírat, čemu budete věřit 41

5. Musíte se chovat bizarním způsobem 55

6. Ptejte se, netvrďte – efekt otázky/chování 67

7. Nesmíte zradit svůj osobní příběh 75

8. Nebojujte se špatnými návyky 87

9. Vždycky upřednostňujte svůj první základ 97

2. PILÍŘ: PŘÍBĚH

10. Neúčelná absurdnost vás definuje víc
než účelná praktičnost 105

11. Za každou cenu se vyhněte tapetě 114

12. Musíte lézt lidem na nervy 130

13. Kouzlo psychologické trefy do černého 135

14. Zhoršení prožitku může být cenné 148

15. Rám je důležitější než obraz 154

16. Zlatá střední cesta 161

17. Nechte je vyzkoušet produkt,
a oni si ho koupí 167

18. Bojujte prvních pět sekund 175

3. PILÍŘ: FILOZOFIE

19. Musíte se zabývat drobnostmi 187

20. Drobné opomenutí vede
k většímu opomenutí 203

21. Musíte selhávat víc než konkurence 209

22. Musíte se zaměřovat na plán A 227

23. Nebuďte pštrosi 235

24. Musíte učinit z tlaku svoji výhodu 245

25. Síla negativní manifestace 255

26. Vaše dovednosti jsou k ničemu –
cenný je kontext 268

27. Rovnice disciplíny: smrt, čas a disciplína! 278

4. PILÍŘ: TÝM

28. Ptejte se kdo, nikoli jak 293

29. Rozvíjejte kultovní mentalitu 299

30. Tři překážky budování skvělých týmů 310

31. Využívejte sílu pokroku 320

32. Musíte být nekonzistentní lídři 332

33. Učení nikdy nekončí 341

Odkazy 343

Poděkování 371

ÚVOD

PROČ JSEM MOHL
TUTO KNIHU NAPSAT?

Byl jsem generálním ředitelem, zakladatelem, spoluzakladatelem a členem správních rad čtyř význačných firem, jejichž hodnota přesáhla miliardu dolarů.

Nyní jsem zakladatelem inovativní marketingové agentury Flight Story, softwarové společnosti Thirdweba investičního fondu Flight Fund.

Moje firmy už zaměstnaly tisíce lidí z celého světa. Investice do mých společností mi vynesly téměř 100 milionů dolarů.

Investuji do více než 40 firem. Jsem členem správních rad čtyř společností, ze kterých jsou dvě v čele svých odvětví, a je mi 30 let.

Skutečnost, že jsem založil dvě úspěšné marketingové agentury, které se vyšplhaly na vrchol svého odvětví a ovládly trh, znamená, že trávím značnou část profesionálního života v zasedacích místnostech a radím generálním ředitelům, šéfům marketingu a lídrům největších značek na světě, jak mají přistupovat k marketingu a vyprávět svůj příběh na internetu; mými klienty jsou společnosti Uber, Apple, Coca-Cola, Nike, Amazon, TikTok, Logitech a další.

Poslední čtyři roky jsem kromě toho trávil zpovídáním nejúspěšnějších jedinců z byznysu, sportu, zábavního průmyslu a akademického světa. Mám 700 hodin nahrávek rozhovorů s oblíbenými autory, herci a šéfy marketingu, předními světovými neurovědci, kapitánem sportovního týmu, generálními řediteli společností vydělávajících miliardy dolarů a s větším počtem předních světových psychologů, než kolik bych dokázal vyjmenovat.

Zveřejnil jsem tyto rozhovory ve formě podcastu nazvaného Deník CEO, který se rychle stal nejstahovanějším podcastem v Evropě a jedním z nejúspěšnějších byznysových podcastů ve Spojených státech, Irsku, Austrálii a na Středním východě. Je to pravděpodobně nejrychleji rostoucí podcast na světě – v loňském roce vzrostl počet jeho posluchačů o 825 procent.

Měl jsem to štěstí, že mám unikátní zkušenosti, a před několika lety mi došlo, jak cenné informace jsem díky nim získal – k těmto informacím má totiž přístup jen hrstka lidí na světě. Uvědomil jsem si rovněž, že základem všech úspěchů a selhání, kterých jsem byl svědkem při podnikání a stovkách rozhovorů, jež jsem vedl, je sada pravidel, která mohou obstát ve zkoušce časem v kterémkoli odvětví a která může využít kdokoli, kdo se snaží vybudovat něco velkého nebo se stát významným.

Tato není kniha o obchodní strategii. Strategie se mění jako roční období. Je to kniha o něčem mnohem trvalejším. Je o základních, trvalých pravidlech budování velkých věcí.

Těmito pravidly se může řídit kdokoli, bez ohledu na odvětví nebo zaměstnání.

Tato pravidla platí nyní a budou platit i za sto let.

Tato pravidla pramení z psychologie a z vědeckých výzkumů. Abych ještě víc potvrdil jejich platnost, zpovídal jsem tisíce lidí ze všech světadílů, věkových skupin a profesí.

Design této knihy je založen na pěti přesvědčeních:

1. Jsem přesvědčený, že většina knih je delších, než je třeba.

2. Jsem přesvědčený, že většina knih je komplikovanějších, než je třeba.

3. Jsem přesvědčený, že obrázky sdělí totéž, co sdělí tisíc slov.

4. Jsem přesvědčený, že příběhy jsou mocnější než data, ale důležité je obojí.

5. Jsem přesvědčený, že jemné nuance jsou důležité a pravda je často někde uprostřed.

Stručně řečeno, tato kniha by měla být ztělesněním citátu často připisovaného Einsteinovi:

„Všechno by mělo být co nejjednodušší, ne však jednodušší.“

Pro mě to znamená snahu poskytnout vám základní pravdu a povědomí o každém pravidlu prostřednictvím nezbytného počtu slov, ilustrací a neuvěřitelně reálných příběhů.

ČTYŘI PILÍŘE VELIKOSTI

Chcete-li se stát významnými a budovat velké věci, musíte si osvojit čtyři pilíře velikosti.

1. PILÍŘ: VAŠE JÁ

Jak řekl Leonardo da Vinci: „Člověk nemůže dosáhnout menšího ani většího mistrovství, než je mistrovství spočívající v ovládnutí vlastního já; nikdy nebudete mít větší ani menší nadvládu, než je nadvláda, kterou máte nad sebou; výše vašeho úspěchu je měřena sebekontrolou, hloubka vašeho selhání tím, jak dokážete opustit svoje já. Lidé, kteří nemají nadvládu nad sebou, nemají nadvládu ani nad ostatními.“

Tento pilíř spočívá ve vašem sebeuvědomění a sebeovládání, v tom, jak o sebe pečujete, ve vaší sebeúctě a vašem životním příběhu. Vaše já je jedinou věcí, kterou máte pod přímou kontrolou; abyste ho ovládli, což není jednoduché, musíte ovládnout celý svůj svět.

2. PILÍŘ: PŘÍBĚH

Věda, psychologie a historie prokázaly, že žádné grafy, data ani informace nemohou ovlivnit lidi pozitivněji než úžasný příběh.

Příběhy jsou nejmocnější zbraní, kterou se může kterýkoli lídr ozbrojit – jsou měnou lidstva. Lidé, kteří vypráví podmanivé, inspirativní, emotivní příběhy, vládnou světu.

Tento pilíř spočívá ve vyprávění příběhů a ve vaší schopnosti přimět lidi, kteří vám stojí v cestě, aby vás následovali, kupovali vaše produkty, jednali s vámi a věřili vám a s porozuměním vám naslouchali.

3. PILÍŘ: FILOZOFIE

Naše osobní filozofie jsou v byznysu, sportu a akademickém světě největším ukazatelem toho, jak se budeme chovat nyní a v budoucnosti – znáte-li filozofii nebo názory určitého člověka, můžete přesně předpovědět, jak se v kterékoli situaci zachová.

Tento pilíř zahrnuje osobní a profesní filozofe, kterými se řídí význační lidé, a jeho důležitou součástí je, jak z těchto filozofií pramení chování vedoucí k velikosti. Vaše filozofie zahrnuje názory, hodnoty a principy, které určují vaše chování a na nichž jsou založeny vaše činy.

4. PILÍŘ: TÝM

Definicí slova „společnost“ je „skupina lidí“; skupinou lidí je v podstatě každá společnost, projekt nebo organizace. Vše, co organizace produkuje, ať už je to dobré, nebo špatné, pramení z myslí členů dané skupiny. Nejdůležitějším faktorem úspěchu ve vaší práci jsou jedinci, se kterými spolupracujete.

Nikdy jsem nebyl svědkem toho, že by někdo vybudoval skvělou firmu, organizaci nebo projekt bez podpory od skupiny daných lidí, a nikdy jsem nepotkal nikoho, kdo by bez této podpory dosáhl osobní význačnosti.

Tento pilíř znamená shromáždit skupinu lidí, ze kterých dostanete to nejlepší. Shromáždění jakékoli skupiny lidí nestačí; aby se z ní stal opravdu skvělý tým, potřebujete správné jedince, tedy takové lidi, které spojuje správná kultura. Když takové lidi máte, celý tým je větší než součet jeho členů. Jestliže 1 + 1 = 3, dějí se skvělé věci.

1. PILÍŘ

VAŠE JÁ

1. PRAVIDLO

NAPLŇTE PĚT KBELÍKŮ VE SPRÁVNÉM POŘADÍ

Toto pravidlo se týká pěti kbelíků určujících váš potenciál, jejich naplnění a především pořadí, ve kterém byste je měli naplnit.

Můj kamarád David byl na zahradě před svým domem a vychutnával si ranní espresso, zatímco k němu pomalu přibíhal zpocený, zmateně vypadající hekající muž v obnošeném cvičebním úboru.

Zastavil se, Davida pozdravil a zalapal po dechu. Řekl nesrozumitelný vtip, bujaře se mu zasmál a začal mluvit o kosmické lodi, kterou budoval, mikročipech, které hodlal umístit do mozků opic, a domácích robotech s umělou inteligencí, které chtěl vytvořit.

O chvíli později se s Davidem rozloučil a opět se pomalu plahočil ulicí.

Tímto zpoceným běžcem byl Elon Musk. Miliardář, který založil společnosti Tesla, SpaceX, Neuralink, OpenAI, Paypal, Zip2 a The Boring Company.

Předtím než jsem odhalil identitu zpoceného běžce, mohl jsem se domnívat, že to je uprchlík z místní psychiatrické léčebny nebo muž, kterého postihl psychotický záchvat. Jakmile jsem ale zjistil jeho jméno, veškeré neobvyklé ambice, o kterých hovořil, se náhle staly uvěřitelnými.

Jsou tak uvěřitelné, že když o nich Elon Musk mluví, lidé jsou zaslepeně ochotní poskytnout miliardy dolarů ze svého dědictví, aby jej podpořili, dát výpověď v práci, přestěhovat se, aby pro něj pracovali, a objednat si produkty, které ještě nevytvořil.

Děje se to, protože Elon naplnil svých pět kbelíků – všichni lidé, kteří dokážou budovat opravdu velké věci a které jsem poznal, mají pět přetékajících kbelíků.

Tyto kbelíky představují váš profesionální potenciál. Jejich plnost určuje, jak jsou pro vás a lidi, které seznámíte se svými sny, věrohodné a splnitelné.

Lidé, kteří dosahují velkých úspěchů, strávili roky – často desítky let – tím, že těchto pět kbelíků naplňovali. Člověk, kterému se podařilo těchto pět kbelíků naplnit, má vše potřebné k tomu, aby změnil svět.

Když hledáte zaměstnání nebo si vybíráte knihu anebo se rozhodujete, který sen si splníte, musíte vědět, jak jsou vaše kbelíky plné.

PĚT KBELÍKŮ

1. Co víte (vaše znalosti)

2. Co umíte (vaše dovednosti)

3. Koho znáte (vaše síť kontaktů)

4. Co máte (vaše zdroje)

5. Co si o vás myslí ostatní (vaše renomé)

Když jsem na začátku svojí kariéry ve věku osmnácti let založil startup, pronásledovala mě morální otázka, které jsem se nemohl zbavit: je investování času a energie do budování firmy (která mi zajistí bohatství) ušlechtilejší úsilí než návrat do rodné Afriky a snaha o záchranu alespoň jednoho života?

Uvažoval jsem o tom několik let, až jsem si to konečně ujasnil po náhodném setkání v New Yorku. Zúčastnil jsem se události, kterou uspořádal Radhanath Swami, světově proslulý guru, mnich a duchovní vůdce.

Když jsem se vecpal mezi jeho fascinované následovníky, kteří se zasněnýma očima hltali každé jeho slovo v dokonale klidném, uznalém tichu, guru se zeptal, jestli mu chce někdo položit otázku.

Zvedl jsem ruku. Guru mi naznačil gestem, abych vyřkl dotaz. Zeptal jsem se: „Je budování firmy a vlastní obohacení ušlechtilejší úsilí než návrat do Afriky a zachraňování životů?“

Guru na mě zíral, jako by viděl do hlubin mojí duše, a po dlouhé pauze prohlásil: „Nemůžete vylívat prázdné kbelíky.“

Po téměř deseti letech je mi zcela jasné, co měl guru na mysli. Řekl mi, abych svoje kbelíky naplnil, protože člověk s plnými kbelíky může pozitivně ovlivnit svět jakýmkoli způsobem, jakým si přeje.

Poté, co jsem vybudoval několik velkých společností, spolupracoval s největšími organizacemi na světě, stal se multimilionářem, řídil tisíce lidí, přečetl stovky knihy a strávil 700 hodin zpovídáním nejúspěšnějších lidí, jsou moje kbelíky dostatečně plné. Díky tomu mám dnes znalosti, dovednosti, síť kontaktů, zdroje a renomé, jejichž pomocí mohu pomáhat milionům lidí po celém světě, což je přesně to, co chci dělat po zbytek života prostřednictvím dobročinnosti, dárcovství, organizací, jež vytvářím, mediálních společností, které buduji, a školy, kterou hodlám založit.

Těchto pět kbelíků je propojených – naplnění jednoho z nich pomáhá naplnit další – a obvykle se naplňují zleva doprava.

Svůj profesionální život obvykle zahajujeme získáním znalostí (ve škole, na univerzitě atd.), a když je uplatňujeme, nazýváme je dovednostmi. Když máte potřebné znalosti a dovednosti, stáváte se profesionálně cennými pro ostatní lidi a vaše síť kontaktů se rozrůstá. Když máte potřebné znalosti, dovednosti a síť kontaktů, váš přístup ke zdrojům se zvětšuje, a když máte potřebné znalosti, dovednosti, síť kontaktů a zdroje, rozvíjíte svoje renomé.

Zamyslíte-li se nad těmito pěti kbelíky a jejich propojeností, je zřejmé, že investice do prvního kbelíku (znalostí) je nejvýnosnější investicí, jakou můžete učinit. Když totiž uplatňujete znalosti (dovednosti), nevyhnutelně se naplní i zbývající kbelíky.

Pokud tomu opravdu rozumíte, uvědomíte si, že práce, ve které vyděláváte o něco víc peněz (zdrojů), ale získáváte mnohem méně znalostí a dovedností, vám nepřináší, co potřebujete.

Silou, která zastírá naši schopnost řídit se právě touto logikou, je obvykle ego. Ego má neuvěřitelnou schopnost přimět nás k tomu, abychom první dva kbelíky vynechali – přesvědčit nás, abychom přijali práci kvůli vyšší mzdě (4. kbelík), funkci, společenskému postavení nebo renomé (5. kbelík) bez znalostí (1. kbelík) nebo dovedností (2. kbelík), potřebných k tomu, abychom v této roli uspěli.

Jestliže tomuto pokušení podlehneme, budujeme svoji kariéru na slabých základech. Taková krátkodobá rozhodnutí – vaše neochota odložit uspokojení, jakož i neochota být trpěliví a investovat do prvních dvou kbelíků – se vám nevyplatí.

V roce 2017 vstoupil do mojí kanceláře velmi nadaný zaměstnanec Richard a řekl mi, že má novinky, které mi chce sdělit. Oznámil mi, že dostal nabídku být šéfem marketingové agentury ve Spojených státech, chce ji přijmout a odejít z mojí firmy, ve které se mu dařilo. V nové práci měl pobírat mnohem vyšší plat (téměř dvojnásobný oproti mzdě, kterou jsme mu dávali), získat akcie firmy a žít v New Yorku – velmi odlišném od ponuré vesnice, ve které vyrostl, a Manchesteru, kde pracoval pro moji firmu.

Upřímně řečeno jsem mu nevěřil. Neuměl jsem si představit, že by rozumná firma nabídla tak význačnou pozici služebně mladšímu zaměstnanci bez jakýchkoli manažerských zkušeností.

Jeho požadavky jsem však přijal a řekl mu, že jeho odchod z naší firmy podpoříme.

Ukázalo se, že jsem se mýlil – Richard říkal pravdu. O měsíc později se stal šéfem dotyčné agentury, přestěhoval se do New Yorku, začal nový život vrcholového manažera a vedl tým více než dvaceti lidí v rychle rostoucím marketingovém startupu.

Tím tento příběh bohužel neskončil; jak život naučil mě i Richarda, chcete-li dosáhnout dlouhodobě udržitelných výsledků, nesmíte vynechat první dva kbelíky – znalosti a dovednosti. Jakýkoli pokus učinit to je rovnocenný snaze postavit dům na písku.

Během osmnácti měsíců začala mít dříve slibná firma finanční problémy, přišla o klíčové zaměstnance, došly jí peníze a řešila spory týkající se manažerských postupů. Richard byl po jejím krachu nezaměstnaný, daleko od domova a hledal novou, nižší pozici ve stejném odvětví.

Když se rozhodujete, kterým směrem se budete v životě ubírat, jakou práci přijmete nebo jak budete nakládat s volným časem, mějte na paměti, že aplikované znalosti (dovednosti) hrají zásadní roli. Naplníte-li nejprve tyto dva kbelíky, vaše základy budou dlouhodobě udržitelné, což je potřebné k tomu, abyste se prosadili bez ohledu na to, jak se s vámi budou třást životní tektonické desky.

Profesionální zemětřesení definuji jako nepředvídatelnou kariérní událost, která vás neblaze poznamená. Může to být cokoli: technologická inovace, která naruší celé vaše odvětví, propuštění z práce nebo finanční problémy firmy, kterou jste založili.

Jsou jen dva kbelíky, které takové profesionální zemětřesení nemůže vyprázdnit – může vás připravit o síť kontaktů, zdroje nebo renomé, nikdy vás ale nemůže připravit o znalosti a dovednosti.

Tyto dva kbelíky jsou vaším celoživotním základem a nejjasnějším indikátorem budoucnosti.

PRAVIDLO: NAPLŇTE PĚT KBELÍKŮ VE SPRÁVNÉM POŘADÍ

Aplikované znalosti se stávají dovednostmi, a čím více znalosti rozvíjíte a uplatňujete, tím více obohacujete svět. Odměnami jsou rozrůstající se síť kontaktů, hojné zdroje a solidní renomé. Je velmi důležité, abyste svoje kbelíky naplnili ve správném pořadí.

2. PRAVIDLO

ABYSTE SE TO NAUČILI,
MUSÍTE SI DÁT ZÁVAZEK,
ŽE TO BUDETE UČIT

Toto pravidlo se týká jednoduché metody, kterou uplatňují nejproslulejší intelektuálové, autoři a filozofové, aby se stali mistry svého řemesla, a vysvětluje, jak díky této metodě můžete rozvíjet jakékoli dovednosti, zvládnout jakékoli téma a budovat svoje publikum.

PŘÍBĚH

Působilo to, jako by se shromáždili všichni obyvatelé planety Země, aby mohli sledovat, jak se onoho večera rozpouštím na pódiu, ale ve skutečnosti to byla jen hrstka spolužáků ze střední školy, jejich rodiče a několik učitelů.

Bylo mi čtrnáct a dostal jsem za úkol říct několik závěrečných poznámek po předávání diplomů. Když jsem přišel na pódium, v sále zavládlo ticho.

Stál jsem tam ztuhlý, vyděšený a oněmělý jednu z nejdelších minut, kterou kdy kterýkoli člověk přetrpěl, a zíral jsem na roztřesený papír, který jsem svíral v ulepených rukou. Málem jsem se pomočil, zatímco jsem prožíval to, co lidé nazývají „trémou“.

Papír, ze kterého jsem chtěl přečíst připravený text, se třásl tak divoce, že jsem neviděl slova. Nakonec jsem vyhrkl několik improvizovaných, otřepaných, nesmyslných poznámek a utekl z pódia, jako by mě pronásledovala popravčí četa.

O deset let později hovořím na pódiu téměř každý týden v roce po celém světě – jsem hlavní hvězdou vedle Baracka Obamy před desetitisíci posluchačů v São Paulu, přednáším ve vyprodaných arénách v Barceloně, jezdím na turné po Velké Británii a hovořím na festivalech v Kyjevě, Texasu a Milánu.

VYSVĚTLENÍ

Z naprosto mizerného řečníka jsem se stal sebevědomým řečníkem, který se setkává s mistry tohoto oboru, a tuto proměnu připisuji jednomu prostému pravidlu.

Toto pravidlo je zodpovědné za moji vyrovnanost a výkon na pódiu (dovednosti) a je důvodem, proč říkám zajímavé věci (znalosti).

Dal jsem si závazek, že budu učit.

Nedávno zesnulý duchovní vůdce Yogi Bhajan jednou  řekl: „Chcete-li se něco naučit, čtěte o tom. Chcete-li něco pochopit, pište o tom. Chcete-li si něco osvojit, učte to.“

Když mi bylo 21 let, slíbil jsem si, že každý den v 19 hodin napíši tweet nebo vytvořím video s jednou myšlenkou a ve 20 hodin ho zveřejním.

Ze všech věcí, které jsem v životě udělal, abych rozvíjel svoje znalosti a dovednosti – naplnil první dva kbelíky –, mě tato činnost posunula nejvíc. Mohu bez přehánění říct, že kompletně změnila směřování mého života – je to rada, kterou vnucuji komukoli, kdo se chce stát lepším myslitelem, řečníkem, spisovatelem nebo tvůrcem obsahu.

Klíčovým faktorem je skutečnost, že jsem z učení, psaní, nahrávání videí a jejich sdílení na internetu učinil každodenní povinnost, nikoli jen zálibu.

OCHOTA JÍT S KŮŽÍ NA TRH

Brzy poté, co jsem si tento závazek dal, jsem obdržel zpětnou vazbu, spočívající v komentářích od mého publika a analýz ze sociálních sítí; díky tomu jsem se zlepšil a vytvořil komunitu jedinců, kteří mě kvůli tomuto každodennímu závazku sledovali. Zpočátku to byly desítky lidí, o deset let později se tato komunita rozrostla na téměř 10 milionů sledujících na všech platformách.

Po první myšlence, kterou jsem sdílel, jsem uzavřel „společenskou smlouvu“ se svým publikem – byl to v podstatě společenský závazek vůči lidem, kteří mě kvůli této každodenní myšlence sledovali, což mě motivovalo, abych pokračoval ve zveřejňování myšlenek. Mohl jsem také o něco přijít – o jejich pozornost a svoje renomé –, kdybych to přestal dělat.

Můžete-li o něco přijít, v podstatě to znamená, že máte určitou povinnost. Někdy se to nazývá „ochotou jít s kůží na trh“.

Ochota jít s kůží na trh je důležitý psychologický nástroj, který byste měli využívat, chcete-li se rychleji učit v kterékoli oblasti života. Posiluje učení vytvářením hlubších psychických pohnutek k určitému chování. „Kůží“ může být cokoli, od peněz po osobní závazek.

Chcete získat víc poznatků o určité firmě? Kupte si několik akcií. Chcete prozkoumat Web 3.0? Kupte si nezaměnitelné tokeny. Chcete-li pravidelně chodit do posilovny, vytvořte s přáteli skupinu na WhatsAppu, ve které budete svoje cvičení každý den sdílet. V těchto třech situacích nejsou v sázce peníze ani vaše prestiž na sociálních sítích.

Ochota jí s kůží na trh hraje významnou roli: z několika celosvětových studií vyplynulo, že lidské chování je poháněno spíše motivací vyhnout se ztrátám než motivací něco získat. Vědci to nazývají „averzí vůči ztrátám“.

Zaměřte se na něco, o co můžete přijít.

UPRAVENÁ FEYNMANOVA METODA

Chcete-li se tedy něco naučit, dělejte to veřejně a stále. Budete-li zveřejňovat svoje sepsané myšlenky, přinutí vás to učit se častěji a psát srozumitelněji. Budete-li sdílet videa, přinutí vás to rozvíjet svoje řečnické dovednosti a vyjadřovat svoje myšlenky. Sdílením myšlenek na pódiu se naučíte udržet pozornost publika a vyprávět podmanivé příběhy. Budete-li to v kterékoli oblasti života dělat veřejně a dáte-li si závazek, který vás přiměje k důslednosti, stanete se v dané sféře mistry.

Jedním z nejcennějších aspektů mého závazku byla nutnost zredukovat jakoukoli myšlenku, kterou jsem chtěl sdílet, na její podstatu, vyjádřenou 140 znaky, aby se vešla do tweetu.

Schopnost zjednodušit myšlenku a úspěšně ji sdílet s ostatními je předpokladem a důkazem toho, že jí rozumíte. Jedním ze způsobů maskování toho, že určité myšlence nerozumíte, je používání většího množství slov, delších a méně potřebných výrazů.

Takové zjednodušení myšlenky na její podstatu se často označuje jako Feynmanova metoda, pojmenovaná po proslulém americkém vědci Richardu Feynmanovi. Feynman získal v roce 1965 Nobelovu cenu za průkopnický výzkum kvantové elektrodynamiky. Uměl vysvětlit nejsložitější, stěží pochopitelné myšlenky prostým jazykem, kterému rozumělo i dítě.

„Nedokážeme-li složitou myšlenku zjednodušit na úroveň prvního ročníku, pak dané věci nerozumíme.“

Richard Feynman

Feynmanova metoda je mocný mentální model seberozvoje. Nutí vás eliminovat zbytečnou komplikovanost, zredukovat určitý koncept na jeho podstatu a rozvíjet bohaté a hluboké znalosti jakékoli disciplíny, kterou si chcete osvojit.

Tato metoda zahrnuje několik klíčových kroků, které jsem zjednodušil a aktualizoval na základě svých zkušeností s učením:

1. KROK: UČTE SE

Nejprve musíte určit téma, kterému chcete porozumět, a důkladně ho prozkoumat a pochopit.

2. KROK: NAUČTE TO DÍTĚ

Poté byste to měli sepsat, jako byste učili dítě; používejte jednoduchá slova, méně slov a prosté pojmy.

3. KROK: SDÍLEJTE TO

Sdělte svoji myšlenku ostatním; zveřejněte ji na internetu, podělte se o ni na pódiu nebo během večeře. Zvolte kterékoli médium, ve kterém se vám dostane jasné zpětné vazby.

4. KROK: POSOUZENÍ

Zhodnoťte zpětnou vazbu; porozuměli vaší myšlence ostatní? Dokážou ji vysvětlit? Pokud ne, vraťte se k 1. kroku; pokud jí porozuměli, pokračujte.

Tuto zásadu si vštípili všichni význační řečníci, proslulí autoři a intelektuálové, které jsem potkal nebo zpovídal.

Když časopis Prospect zveřejnil seznam 100 současných intelektuálů, bylo zřejmé, že tímto pravidlem se řídil každý člověk na tomto seznamu.

Když jsem zkoumal význačné filozofy z minulosti, zjistil jsem, že každý z nich byl ztělesněním a zarytým zastáncem tohoto pravidla.

V určité fázi svého života si záměrně nebo bezděčně dali závazek, že budou přemýšlet, psát a sdílet svoje myšlenky.

Ať už jde o moderní autory, jakými jsou James Clear, Malcolm Gladwell a Simon Sinek, kteří píší tweety a blogy a vytvářejí videa na sociálních sítích, nebo antičtí filozofové Aristoteles, Platon a Konfucius, kteří psali na papyrové svitky a hovořili na pódiích, všichni se tímto klíčovým pravidlem řídí nebo řídili; všichni si dali závazek, že budou učit, díky čemuž získali potřebné znalosti a naučili se sdělovat je.

„Tím, kdo se naučí nejvíc
v kterékoli učebně, je učitel.“

James Clear

PRAVIDLO: ABYSTE SE TO NAUČILI, MUSÍTE SI DÁT ZÁVAZEK, ŽE TO BUDETE UČIT

Snažte se víc vzdělávat, zjednodušovat a sdílet. Důslednost vám zajistí pokrok, zpětná vazba povede k rozvíjení vašich dovedností, a budete-li se tímto pravidlem řídit, stanete se mistry.

3. PRAVIDLO

NESMÍTE NESOUHLASIT

Díky tomuto pravidlu se stanete mistry komunikace, vyjednávání a řešení konfliktů, budete vítězit ve sporech, lidé vás budou vnímat a budete měnit jejich způsob uvažování. Z tohoto pravidla rovněž vyplývá, proč je většina sporů neproduktivních.

PŘÍBĚH

Většinu dětství jsem byl svědkem toho, jak moje matka zlostně křičela na otce, když sledoval televizi a zjevně nevnímal její přítomnost. Tyto maratony křiku, trhající uši, se nedaly srovnat s ničím, co jsem kdy prožíval.

Dokázala na něj křičet pět nebo šest hodin – kvůli stejné věci a s použitím stejných slov, aniž by ubrala na hlasitosti nebo zanícení. Otec se jí občas pokoušel chvíli oponovat, a když jeho protiargumenty selhaly, buď ji ignoroval, nebo odešel do jiné části domu, zamkl se v ložnici nebo nasedl do auta a odjel.

Trvalo mi 20 let, než jsem si uvědomil, že jsem se tuto strategii řešení konfliktů naučil od něj – ležel jsem ve 2 hodiny v noci v posteli a moje naštvaná přítelkyně na mě dorážela kvůli něčemu, co ji trápilo. Řekl jsem jí „Nesouhlasím“ a pokusil se o přesvědčivý protiargument. Bylo to samozřejmě k ničemu. Jako bych vlil benzin do ohně – křičela na mě ještě hlasitěji, opakovala stejné věci a používala stejná slova.

Nakonec jsem vstal a chtěl odejít. Šla za mnou, takže jsem se zamkl v prostorném šatníku, ve kterém jsem zůstal skoro do 5 ráno, zatímco na mě křičela skrze dveře – opět kvůli stejné věci a stejnými slovy, jako poškrábaná gramodeska –, aniž by ubrala na hlasitosti nebo zanícení.

Už spolu nežijeme; náš vztah samozřejmě nevydržel.

VYSVĚTLENÍ

Komunikace je v každém mezilidském vztahu – profesionálním, romantickém nebo platonickém – problémem i řešením.

Dlouhodobé zdraví jakéhokoli vztahu můžete předvídat podle toho, jestli jej konflikty posilují, nebo oslabují.

Zdravý konflikt vztah posiluje, protože lidé, kteří ho prožívají, řeší určitý problém; nezdravý konflikt vztah oslabuje, protože lidé, kteří ho prožívají, jdou proti sobě.

Setkal jsem se s profesorkou kognitivní neurovědy Tali Sharotovou, působící na University College London a MIT, abych s ní probral, co nás výzkum mozku může naučit o pravidlech efektivní komunikace. Poznatky, které jsem od ní získal, změnily navždy můj osobní život, romantické vztahy a obchodní jednání.

Sharotová a členové jejího týmu zveřejnili v časopisu Nature Neuroscience studii, v jejímž rámci zaznamenávali mozkovou aktivitu dobrovolníků během neshod, aby zjistili, co se odehrávalo v jejich mysli.

Výzkumníci požádali 42 lidí rozdělených do dvojic o finanční posouzení. Každý pár ležel oddělen skleněnou stěnou v přístroji pro skenování mozku. Jejich reakce na experiment byly zaznamenávány. Výzkumníci ukázali účastníkům obrázky nemovitostí a požádali je, aby samostatně odhadli jejich hodnotu a vsadili si na přesnost svého odhadu. Každý dobrovolník viděl na obrazovce odhad svého partnera.

Když se určitá dvojice v odhadu shodla, oba partneři uvedli vyšší sázky na přesnost a výzkumníci zaznamenali, že se jejich mozek rozsvítil, což naznačovalo, že byl kognitivně vnímavější a přístupnější. Když se ale neshodli, jejich mozek „ztuhl“ a „uzavřel se“, což vedlo k tomu, že daná osoba názor svého partnera ignorovala.

Poznatky Sharotové ozřejmily současné trendy týkající se kontroverzních oblastí politického diskurzu. Jedním z příkladů je klimatická změna: přestože vědci předložili během posledních deseti let mnoho nevyvratitelných důkazů, že za klimatickou změnu mohou lidé, z výzkumu Pew Research Centre vyplynulo, že během těchto deseti let ubylo amerických republikánů, kteří věří vědeckým důkazům. Zuřivé hádky, bez ohledu na důkazy, zjevně nefungují.

Co je tedy třeba udělat, abychom zvýšili svoje šance, že nás oponující strana bude vnímat? Sharotová tvrdí, že pokud chceme, aby byl mozek jiného člověka rozsvícený a přístupný našemu názoru, nesmíme zahájit svoji reakci vyjádřením nesouhlasu.

Když s někým nesouhlasíte, překonejte za každou cenu emocionální nutkání zahájit svoji reakci větou „Nesouhlasím s tebou“ nebo „Mýlíš se“. Místo toho uveďte jako protiargument to, co máte společného, na čem se shodujete a které aspekty argumentu druhého člověka chápete.

Síla pečlivě zdůvodněného, logického argumentu nebude patrně oceněna, zahájíte-li svoji reakci nesouhlasem – bez ohledu na to, kolik důkazů máte nebo jak objektivní pravdu máte.

Začneme-li naopak souhlasem, nalezením společné půdy, zvýšíme pravděpodobnost, že síla našich argumentů, přesnost logiky a závažnost důkazů budou přijaty.

Toto pravidlo, podle kterého nesmíte nesouhlasit, představuje rozhodující dovednost, díky níž se stanete schopnými vyjednávači, řečníky, prodejci, lídry firem, autory – a partnery.

Když jsem zpovídal kouče komunikace Juliana Treasura, jehož přednáška na platformě TED Talk má 100 milionů zhlédnutí, a odborníka na seznamování a vztahy Paula Brunsona, oba tvrdili, že chceme-li se stát skvělými komunikátory, zábavnými společníky nebo dobrými partnery, musíme nejprve naslouchat, aby měl druhý člověk pocit, že je slyšen, a poté reagovat tak, aby měl pocit, že mu rozumíme.

Studie Tali Sharotové v oboru neurovědy přináší jasné vědecké důkazy, ze kterých vyplývá, proč snaha, aby měl druhý člověk pocit, že jej posloucháme a rozumíme mu, je rozhodujícím předpokladem toho, že změní svůj názor. Není žádným překvapením, že lidé, kteří nás dokážou přimět ke změně názoru, jsou jedinci, se kterými se shodujeme v 98 procentech témat – máme pocit, že nám v podstatě rozumí, takže jsme ochotnější naslouchat jim.

PRAVIDLO: NESMÍTE NESOUHLASIT

Během vyjednávání, diskuse nebo vášnivé hádky mějte na paměti, že chcete-li někoho přimět ke změně názoru, musíte nalézt sdílený postoj nebo pohnutku, díky kterým bude jeho mozek vašemu názoru přístupný.

4. PRAVIDLO

NEMŮŽETE SI VYBÍRAT, ČEMU BUDETE VĚŘIT

Toto pravidlo vás naučí, jak můžete změnit jakékoli přesvědčení – ať už se týká vás, ostatních lidí, nebo světa – a jak můžete změnit tvrdohlavé postoje ostatních lidí.

Zamyslete se nad někým, koho bezmezně milujete: nad svojí matkou, otcem, partnerem, psem – člověkem, který je ve vašem životě nejdůležitější, nebo zvířetem, na němž vám bezmezně záleží.

Nyní si představte, že je dotyčný člověk (pes) připoutaný k židli a hledí do hlavně zbraně, kterou drží agresivní terorista.

Představte si, že vám tento terorista řekne: „Pokud nevěříte, že jsem Ježíš Kristus, zmáčknu spoušť a zabiju ho.“

Co uděláte?

Nejlepší je lhát – říct mu, že věříte, že je Ježíš Kristus, v naději, že váš milovaný člověk (mazlíček) bude ušetřen. Nemůžete tomu ale věřit.

Tento myšlenkový experiment vypovídá o skutečné podstatě našich přesvědčení. V mém hypotetickém scénáři, ve kterém bylo všechno v sázce, jste se nemohli rozhodnout, že budete věřit něčemu, čemu nevěříte. Proč si tedy myslíte, že to, čemu budete věřit, si můžete „vybrat“?

Abych toto téma prozkoumal důkladněji, vyzpovídal jsem 1 000 lidí – položil jsem jim tuto otázku: „Domníváte se, že si vybíráte, čemu budete věřit?“ Neuvěřitelných 857 lidí (85,7 procenta) odpovědělo kladně.

Když jsem se zeptal, jestli by mohli uvěřit, že jsou Ježíš Kristus, kdyby to znamenalo záchranu života milované osoby, 98 procent dotázaných uvedlo, že by o tom nedokázali být přesvědčeni – museli by lhát.

Pokud jde o základní přesvědčení o vlastní osobě, ostatních lidech a světě, žádná z nich si nevybíráte.

Když to lidé slyší, reagují negativním způsobem, protože mají pocit, že je to zbavuje moci, „svobodné vůle“, kontroly a nezávislosti. Pokud si nemohu vybrat, čemu budu věřit, jak mohu změnit svoje přesvědčení? Jsou moje současná přesvědčení o světě, ostatních lidech a vlastní osobě neměnná?

Naštěstí tomu tak není.

Váš život je potvrzením skutečnosti, že se vaše přesvědčení neustále mění a vyvíjí – předpokládám, že už nevěříte na Ježíška.

Svá přesvědčení mění čím dál rychleji celá společnost; v 18. století se lidé domnívali, že je tabák zdravý, a lékaři foukali tabákový kouř do zadku utonulých lidí v naději, že je tím oživí; v 19. století byli lidé přesvědčení, že klitorální orgasmus je znakem šílenství, a ženy, které ho prožívaly, se lékaři snažili léčit; lidé až do 70. let 20. století věřili, že nám mimozemšťané posílají kódované zprávy v podobě obrazců v obilí na farmách ve Střední Americe; a středověcí lékaři tahali svoje léčby doslova ze zadku – exkrementy byly podle nich lékem na všechno, od bolesti hlavy po epilepsii.

Přesvědčení se naštěstí mění.

CO VIDÍME, TOMU VĚŘÍME

Daniel Kahneman, laureát Nobelovy ceny z roku 2022

JISTOTA OHLEDNĚ EXISTUJÍCÍCH PŘESVĚDČENÍ

Sharotová tvrdí, že následující čtyři faktory určují, jestli nový důkaz změní existující přesvědčení:

1. Současné důkazy.