Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Šókei Macumoto

Mnichův průvodce k čistému domu i mysli

Se svolením autora přeloženo s využitím anglického překladu Iana Sammhammera A Monk’s Guide to a Clean House and Mind (Penguin Books, 2018) z japonského originálu Obousan ga oshieru kokoro ga totonou souji no hon (Discover21, Inc., 2011).

Překlad Martin Haloun
Ilustrace Kikue Tamura
Obálka a sazba Eva Hradiláková
Jazyková redakce a korektura Ivana Šelešovská
Odborná redakce Jan Skuhravý
Odpovědná redaktorka Petra Dombrovská
Počet stran 160
První vydání, Praha 2024
Vydal Nakladatelský dům Grada
pod značkou Alferia
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 9830. publikaci
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod a.s.

Šókei Macumoto
Mnichův průvodce k čistému domu i mysli

OBOUSAN GA OSHIERU KOKORO GA TOTONOU SOUJI NO HON
Copyright © 2011 by Shoukei Matsumoto
Original Japanese edition published by Discover21, Inc., Tokyo, Japan
Czech edition is published by arrangement with Discover 21, Inc.
Translation © Martin Haloun, 2024
Czech edition © GRADA Publishing, a.s., 2024

ISBN 978-80-271-7686-1 (ePub)
ISBN 978-80-271-7685-4 (pdf)
ISBN 978-80-271-5416-6 (print)

PŘEDMLUVA K ČESKÉMU VYDÁNÍ

Milí čeští čtenáři,

jsem poctěn a nadšen tím, že má kniha byla přeložena do nádherného českého jazyka. Tento počin mě moc potěšil a rád bych s vámi při této příležitosti sdílel několik myšlenek.

Cesta vzniku této knihy začala v Japonsku. V průběhu mnišského výcviku jsem přišel na to, že úklid není jen fyzický úkon, ale i hluboká praxe harmonizující mysl a ducha.

Každý pohyb koštětem při zametání či hadrem při utírání se mi stal meditací – cestou k pročištění prostoru okolo mě i myšlenek ve mně. Toto uvědomění mě inspirovalo k tomu, abych učení o uklízení sdílel se světem v naději, že ostatní najdou v této prosté činnosti stejný klid a jasnost jako já. Mnichův průvodce k čistému domu i mysli vyšel poprvé v Japonsku před více než deseti lety. Tehdy jsem si nedovedl představit, že by se mohl setkat s tak velkým ohlasem, jakého se mu dostalo.

Slyšel jsem, že česká kultura se svou bohatou historií a hluboce zakořeněnými tradicemi sdílí mnoho hodnot s kulturou japonskou. Oba naše národy si uvědomují, nakolik jsou pro každodenní život důležité vděčnost, respekt a všímavost.

Podmanivá a vznešená krása českých klášterů a hradů mi připomíná pokojnou atmosféru japonských chrámů. Schopnost ocenit klid a prostor pro rozjímání, kterou naše kultury sdílejí, mezi nás staví úžasný most.

Mnichova průvodce jsem věnoval učení a praxi japonského buddhismu. Důraz přitom kladu na úklid jako na duchovní praxi pěstující klidnou a soustředěnou mysl. Do textu jsem zahrnul praktické techniky a rituály, které dokážou všední domácí povinnosti proměnit ve chvíle plného vědomí a vděčnosti. Díky tomu, že kniha už byla přeložena do zhruba dvaceti jazyků, jsem zjistil, že v ní obsažené praxe jsou prospěšné pro lidi po celém světě a může si je osvojit každý bez ohledu na své kulturní prostředí.

Všem českým čtenářům, kteří se na tuto cestu vydají se mnou, jsem ze srdce vděčný. Váš zájem mě naplňuje nadšením. Nemůžu se dočkat dne, kdy budu moci navštívit vaši krásnou zemi, potkat se s vámi a společně uklízet.

Úklid je v jádru konání neohraničené časem ani prostorem, vyživující náš životní prostor i naše nitro. Doufám, že vám tato kniha pomůže najít v prostém každodenním úklidu radost a klid a že vám díky ní do života vstoupí pocity míru a naplnění.

Děkuji, že mou práci zvete do svých domovů a srdcí.

S nejvřelejším gašó,

Šókei Macumoto
září 2024

ÚVOD

Jsem buddhistický mnich z kláštera Kómjódži ve čtvrti Kamijačó v japonském Tokiu. Do kláštera Kómjódži jsem přišel v roce 2003, abych se stal mnichem v buddhistické škole Džódo šinšú (Pravá škola Čisté země). Mnichův den začíná úklidem. Zameteme celý chrám i zahrady a vyleštíme hlavní chrámovou síň. Neděláme to proto, že by tam byla špína nebo nepořádek, ale proto, abychom se zbavili chmur a těžkostí, které máme na srdci.

Když navštívíte chrám, ucítíte na tom pokojném místě jakési blažené chvění. Zahrady jsou pečlivě udržovány, vše je dokonalé a na zemi nenajdete ani lísteček. Usadíte-li se v hlavní chrámové síni, budete se cítit bdělí a vaše záda se přirozeně narovnají. Vše zde slouží ke zklidnění mysli.

Prach zametáme proto, abychom odstranili své světské touhy. Špínu drhneme, abychom se osvobodili od toho, na čem lpíme. Všechen čas, který věnujeme pečlivému čištění každého chrámového koutu a škvíry, je pro nás nesmírně obohacující. Žijeme prostě, věnujeme čas rozjímání o sobě a jsme pozorní ke každému okamžiku. Tímto způsobem by neměli žít jen mniši. V dnešním uspěchaném světě bychom tak měli žít všichni.

Každý den nám nabízí nové příležitosti a my všichni jsme výsledkem činů, které vykonáme. Žijete-li nedbale, vaše mysl bude znečištěná, jakmile však zkusíte žít vědomě, zase se začne pomalu pročišťovat. Máte-li čisté srdce, svět hned vypadá jasněji. A když je váš svět projasněný, můžete být k ostatním laskavější.

Buddhistické školy jsou proslulé úklidovými praxemi svých mnichů a uklízení je v Japonsku obecně velmi ceněné jako způsob „kultivování ducha“. V této knize vám představím metody každodenního úklidu, které se běžně využívají v chrámech, a přitom vám přiblížím, jaké to je studovat na mnicha. Připojím také informace o zenové praxi, jež jsou jakýmsi výtahem z diskusí jednak se Šójóem Jošimurou, mnichem zenové školy Sótó, který propaguje zen-vegetariánskou kuchyni, jednak se Seigakuem, mnichem unsui (učedníkem zenu), jenž vyučuje japonský zen v Berlíně v Německu.

Doufám, že zde popsané úklidové techniky rádi uplatníte i u sebe doma. Není na nich nic složitého. Jediné, co potřebujete, je chuť vymést prach ze svého srdce. Prostředkem k jeho vyčištění se stanou vaše každodenní domácí práce. Zlepšíte tím náladu nejen sobě, ale všem okolo.

Potěší mě, když si díky této knize lépe uvědomíte, že každodenní domácí práce jsou příležitostí k rozjímání o sobě samých.

Šókei Macumoto

mnich z kláštera Kómjódži

listopad 2011

1.

ZÁSADY ÚKLIDU

CO JE TO UKLÍZENÍ

Japonci odjakživa považovali uklízení za něco více než jen za běžnou domácí práci. Studenti základní inižší střední školy unás zcela běžně společně uklízejí třídu, což se, pokud vím, jinde vůbec nedělá. Vychází to nejspíš ztoho, že vJaponsku není uklízení jen pouhým odstraňováním nečistot. Vždy je spojené stříbením ducha.

Když přijdete do kláštera, všimnete si, jak je všechno mimořádně dobře udržované. Je tomu tak pochopitelně proto, aby se návštěvníci cítili vítáni, ale pak také ztoho důvodu, že uklízení je pro mnichy, kteří tam žijí astudují, důležitou asketickou praxí. Vše je čisté, upravené akrásně vyleštěné. Když jsem studoval na mnicha vklášteře vKjótu, měla ita nejmenší chyba, jíž jsem se dopustil při skládání nebo rovnání oblečení, za následek výchovný pohovor sněkterým zmých vedoucích.

Jestli budete mít někdy tu možnost, pozorujte, jak mniši uklízejí svůj chrám. Budou oblečeni vrouchu samue, vtradičním pracovním oblečení buddhistických mnichů, tiše zabraní do své činnosti apřitom se budou tvářit vesele aspokojeně. Uklízení není něco, co by nás obtěžovalo, či něco, co ve skutečnosti dělat nechceme arádi bychom stím byli hotovi co nejdříve. Říká se, že jeden zBuddhových učedníků dosáhl osvícení tak, že nedělal nic jiného než, že si při zametání zpíval: „Zbav se prachu. Odstraň špínu.“ Neuklízíme proto, že je tu špína, ale proto, abychom kultivovali svou mysl.

O ODPADCÍCH

Co jsou to vlastně odpadky? Jsou to věci, které jsou špinavé, opotřebované, zbytečné, nevyužité, nadále nepotřebné atak podobně. Apřitom nic nezačíná jako odpad. Zvěcí se stanou odpadky, až když se snimi jako sodpadky zachází.

Buddhisté věří, že nic nemá fyzickou podobu – tai. To znamená, že nic nemá svoji vlastní podstatu samo osobě. Japonský výraz mottainai označující „zbytečnost“ pochází ztohoto slova. Když však nic nemá svoji vlastní podstatu, jak může něco existovat? Všechny věci existují díky tomu, že se vztahují ksobě navzájem, atak vzájemně udržují svoji existenci. Slidmi se to má stejně. Lidé avěci vnašem životě jsou tím, co nás utváří ačiní tím, kým jsme. Proto nám také nepřísluší rozhodovat, zda je něco užitečné, nebo prohlašovat ověcech, které už neumíme použít, že jsou to odpadky.

Traduje se, že nejvyšší představitel Pravé školy Čisté země mistr Rennjo jednou zvedl útržek papíru, který ležel vhale, apravil: „Dokonce itento cár papíru nám daroval Buddha anesmí být promarněn.“ Záměr Japonců neplýtvat není veden jen snahou nevytvářet odpad, ale ivděčností vůči věcem.

KDY VĚCI ČISTIT A KDY JE USPOŘÁDÁVAT

VĚTRÁNÍ

JAK SI PORADIT S HMYZEM

PROSTŘÍDEJTE SI SVÉ ÚKLIDOVÉ POVINNOSTI

VĚNUJTE POZORNOST POČASÍ

NEODKLÁDEJTE TO NA ZÍTRA