Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Doc. Ing. Jiří Novotný, CSc.
Ing. Jan Nezmar, MBA

Trh fotbalových hráčů

Vývoj, pravidla a fungování

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 8 761. publikaci

Odborní recenzenti:
Doc. PhDr. Jan Šíma, Ph.D., vedoucí Katedry managementu sportu, UK FTVS
Stanislav Rýznar, UEFA, sekretář Licenční komise, zástupce Generálního sekretáře FAČR

Realizace obálky Vojtěch Wagner
Sazba a zlom Jan Šístek
Formát ePub Jan Šístek
Odpovědná redaktorka Mgr. Dagmar Pilařová
Počet stran 96
První vydání, Praha 2023

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2023

ISBN 978-80-271-6786-9 (ePub)
ISBN 978-80-271-6785-2 (pdf)
ISBN 978-80-271-3723-7 (print)

O autorech

Ing. Jan Nezmar, MBA

Bývalý fotbalista, dvojnásobný mistr české ligy a mistr slovenské ligy. Vystudoval ekonomickou fakultu Vysoké školy báňské v Ostravě, obor Podnikatelství a management, a Vysokou školu tělesné výchovy a sportu Palestra, obor Sportovní management. Působil na manažerských postech ve Slovanu Liberec a Slavii Praha – jako člen představenstva a sportovní ředitel.

Byl sportovním poradcem v polském fotbalového klubu Podbeskidzie Bialsko-Biała a Raków Częstochowa a působí jako konzultant pro sportovní kluby v oblasti sportovního managementu a financování.

Doc. Ing. Jiří Novotný, CSc.

Přední odborník v oblasti ekonomiky sportu, v současnosti předseda České asociace ekonomů a manažerů sportu (ČASEM). Je garantem navazujícího magisterského studijního programu Management sportu na Fakultě sportovních studií Masarykovy univerzity v Brně. Současně je členem katedry ekonomiky a managementu Vysoké školy tělesné výchovy a sportu Palestra. Profesně se zaměřuje na ekonomiku, financování a management sportu u nás i v zahraničí. Kromě ČSA pracoval dlouhá léta v ČÚV a ÚV ČSTV, ve Výzkumném ústavu tělovýchovy při UK FTVS. Byl členem oborové rady PDS na FTK UP v Olomouci, dlouholetým členem VR FTVS UK, členem expertních komisí MŠMT ČR. Byl členem International Association of Sport Economics, spoluzakladatelem European Sports Economic Association.

Je autorem a spoluautorem řady publikací, např. Ekonomika sportu, Sport v ekonomice, Management, marketing a ekonomika sportu, Sport Clubs in Europe (Springer, Švýcarsko), Sport Governance in the World: A Socio-historic Approach, the Transition in Central and Eastern European Sport (Vol. II., Paříž), A Descriptive Financial Analysis of the Czech Professional Sports Clubs (Athény). Podílel se na publikacích katedry podnikové ekonomiky VŠE Manažerské finance a Podniková ekonomika.

Úvod do problematiky

Sport se stal pevnou součástí společnosti a postupně se ze zábavy přetvořil v profesionalismus. Jednotlivá sportovní odvětví začala více či méně fungovat na principech podnikatelských aktivit i přesto, že je sport jako celek stále považován za veřejný statek. Pojetí sportu v současné společnosti rozebírá ve své knize Sport v ekonomice Novotný a kolektiv (2011). Pojmenovává zde i to, co je profesionální sportovní klub a jaké jsou jeho cíle a další aspekty fungování profesionálních klubů, a to zejména těch fotbalových (Novotný a kol., 2011).

Tuto problematiku rozebírá také Šíma (2019) ve své knize Ekonomika evropských profesionálních fotbalových klubů a soutěží. Zásadní hodnotou a produktem, který fotbalové kluby vytvářejí, jsou vyhraná utkání a soutěže. Rozhodující vliv na úspěšnost klubu mají fotbaloví hráči, kteří jsou klíčovým výrobním faktorem profesionálního fotbalového klubu. S nimi se obchoduje na trhu fotbalových hráčů formou přestupů mezi jednotlivými fotbalovými kluby. Specifiky, pravidly, účastníky, ale i problémy tohoto trhu se bude zabývat tato publikace.

Hlavními cíli této knihy je seznámit čtenáře s teoretickými východisky pro stanovení cen hráčů v severoamerických profesionálních ligách a v Evropě, popsat vývoj pravidel pro přestupy hráčů, které vydávají FIFA a UEFA, ale také ukázat, jak fotbalové prostředí na tento vývoj reagovalo v praxi. Zároveň zdůraznit, které změny byly pro fotbalový trh nejzásadnější a co přesně přinesly pro praktické fungování jednotlivých fotbalových klubů. Ucelený pohled na vývoj trhu fotbalových hráčů, jeho pravidel, popis současného stavu a analýza některých problematických změn včetně praktických příkladů mohou pomoci každému, kdo se o tuto problematiku zajímá, se v tomto prostředí lépe zorientovat. Je nutno upozornit na to, že americké teoretiky ekonomiky sportu zajímají především otázky spojené se stanovením ceny hráče a nezabývají se problémy spojenými s přestupovými poplatky – transfer fee. Teoretická reflexe byla použita při vysvětlování ceny hráče a obsahová analýza dokumentů při vysvětlování přestupového trhu fotbalistů v Evropě.

1.Trh faktorů

Vprofesionálním sportu, zde ve sportovních kolektivních hrách, jsou hlavními produkčními faktory hráči, trenéři, stadiony asportovní haly. Posledně jmenované faktory unás souhrnně nazýváme tělovýchovná zařízení nebo sportovní zařízení. Kluby si je většinou najímají od měst, vnichž sídlí. Některé kluby sdlouhou tradicí je ivýjimečně vlastní, vUSA to nebývá zvykem. VČeské republice se od roku 1990 stadiony asportovní arény postupně předávají do vlastnictví měst. Vtéto publikaci se zaměříme zejména na produkční faktor, kterým je hráč.

1.1Zaměstnávání hráčů

Produkční faktor hráč/hráči má svůj trh, kde se hráči nabízejí akluby je poptávají. Dochází zde ke střetu nabídky spoptávkou autváří se cena hráče. Od té se odvíjí ivýše kontraktu, který hráč podepisuje sprofesionálním klubem, avúčetním vyjádření se stává aktivem vúčetní rozvaze klubu, vtomto případě tzv. nehmotným aktivem. Výší kontraktu máme na mysli peněžní odměnu hráče neboli plat za odvedenou hru na hřišti vsoutěži. Vtextu se zaměřujeme především na Evropu atrh fotbalových hráčů. Obecně tyto podmínky platí globálně, nicméně teoreticky to bylo více rozpracováno vUSA, proto vtéto části vycházíme především zamerických poznatků. Platy hráčů jsou největší nákladovou položkou profesionálního sportovního klubu. Proto se ekonomové na tuto nákladovou položku zaměřují, je nutné ji velmi sledovat akontrolovat.

Každá ze čtyř hlavních severoamerických lig si tyto záležitosti pečlivě hlídá za pomoci jasných pravidel. Za jejich nedodržení se uplatňují velmi přísné sankce. Smyslem je zajištění stejných podmínek mezi kluby avyrovnanost soutěže. Vlastní výběr anajímaní hráčů mají ligy upraveny pro svoje potřeby. Vždy však platí, že při výběru (draftu) nových hráčů mají přednost slabší týmy ze zadních umístění vsoutěži. Východiskem je právě skončená sezona. Vybere-li si klub určitého hráče při draftu, má na něj „exkluzivní právo“. Jiný klub již nesmí stímto hráčem smlouvu uzavřít. Nový hráč se stává „majetkem“ klubu anesmí své služby nabídnout jinému klubu slepšími podmínkami. Pokud chce hráč někdy hrát profesionálně, musí tyto podmínky přijmout.

Zuvedeného vyplývá, že trh profesionálních sportovců je nedokonalým trhem, kluby se na základě pravidel daných ligou vzájemně domlouvají, jedná se okartelové jednání/chování apopisuje se to jako sportovní kartel. Uplatňuje se zde tzv. monopson amonopsonní chování klubů vůči hráčům. Pro tento typ trhu je typický pouze jeden kupující (odběratel), zde profesionální liga, avelké množství nabízejících se produkčních faktorů (hráčů). Monopson je jedna zforem monopolu. Tvůrcem pravidel na trhu shráči je liga, vUSA shromáždění majitelů klubů. Evropská kopaná je vtomto ohledu poměrně liberální, nekonají se zde drafty, jsou zde přestupová období, kdy hráči mohou přestupovat do jiných klubů. Kluby snimi uzavírají nové smlouvy opůsobení vklubu. Pravidla si tvoří národní sportovní svazy aregulátorem se zde postupně stává UEFA.

Dva hlavní faktory tvořící monopolní sílu profesionálního sportu:

l. Imobilita (znemožnění) pohybu nových hráčů, kteří vstupují do ligy. Hráči jsou doslova „zamknuti“ ve svých týmech po dobu, kterou mají stanovenou ve smlouvách. Je to jedno zligových pravidel, která se musí dodržovat.

2. Vysoké specializace sportovních talentů adovedností požadovaných od hráčů. To je hlavní efekt dlouhodobé sportovní přípravy hráčů, která může trvat až 8–10 let.

Například klub National Football League (NFL) může zaměstnávat pouze 2–3 zadáky. VUSA je to pouhých 75 míst ve 28 klubech. Český čtenář si to lépe uvědomí uledního hokeje, kde je to obdobné třeba sbrankáři. Ve světě nalezneme asi jen málo jiných zaměstnání, kde je situace obdobná. Ojak exkluzivní místa se jedná, pochopíme při srovnání sučitelskými místy, kde jen vUSA se jedná occa 4 miliony. Profesionálních ekonomů je tam zapotřebí 125 tisíc.

Je také dobré zmínit, že se jedná jen omalé procento mimořádně talentovaných lidí zpopulace. Těchto talentů je málo aje po nich velká poptávka, která je navíc díky globalizaci celosvětová. Ztohoto také vyplývá, proč jsou platy sportovců několikanásobně větší než platy učitelů.

Obr.1.1 Hypotetická poptávka po učitelích asportovních hvězdách (Zdroj: Novotný akol., 2011, s. 347)

1.2Problém ceny profesionálního hráče

Přiblížení je pochopitelnější na přikladu baseballového klubu. Baseball je pro posuzování kvality hráčů nejjednodušší, protože zde není tak důležitá spolupráce sjednotlivými spoluhráči avýkonnost hráče se dá poměrně jednoznačně měřit ana základě toho se snadno stanoví kontrakt čili plat hráči. Příklad uvádí tabulka 1.1 aobrázek 1.2. Sloupec1 představuje počet hráčů (Q), sloupec 2 mzdy vyplacené hráčům, sloupec 3 znázorňuje celkové mzdové náklady (CMN), ve sloupci 4 jsou uvedeny mezní mzdové náklady na hráče (MMN) asloupec 5 ukazuje mezní příjem klubu na hráče (MPH). Přístup kanalýze je zhlediska neoliberální teorie firmy.

Tab.1.1 Platy, mezní náklady amezní příjem profesionálních baseballových nahazovačů vklubu (vtis. dolarů)

1

2

3

4

5

Počet hráčů

Mzda

Celkové mzdové náklady

Mezní mzdové náklady

Mezní příjem klubu na hráče

1

300

300

300

1500

2

400

800

500

1300

3

500

1500

700

1100

4

600

2400

900

900

5

700

3500

1100

700

6

800

4800

1300

500

Nejprve si musíme uvědomit, že monopson čelí nabídce hráčů (NH)– viz obrázek1.1. Poptávka klubů po hráčích je zároveň vsouladu svývojem mezního příjmu (MP), lze konstatovat ina hráče. Rovnováha na soutěživém trhu existuje vbodě C, tzn. vprůsečíku křivek MP aMN. Pro monopson je důležitý mezní mzdový naklad (MMN). Průsečík křivek MMN aMP vbodu Aje důležitý pro sjednání smlouvy– kontraktu shráčem. Tato informace slouží pro stanovení ceny. Hráči však nedostanou takto vysokou mzdu. Cena je tvořena vbodu B, který zjistíme po spuštění kolmice zbodu A. Kolmice protne křivku NH atak získáme bod B. Teprve takto odhadnutá cena je východiskem pro mzdu hráče. VEvropě je situace odlišná. Hráč je na trhu oceněn ato je jeho cena jako výrobního faktoru. Za tuto cenu je prodáván nebo kupován kluby. Je to jeho transferová cena– transfer fee. Je-li nakoupen, nový klub sním uzavře pracovní smlouvu adůležitou součástí smlouvy jsou iplatové podmínky, které se odlišují od přestupové ceny.

Všimněme si, že křivka MMN představuje dodatečné – marginální – náklady klubu spojené snajmutím dalšího hráče aje strmější než křivka NH. Další uplatňovanou zásadou je, že se bude najímat jenom tolik hráčů, kolik odpovídá průsečíku křivek MMN aMP. Plocha obdélníku ABWW’ odpovídá výnosu, který hráči klubu přinesou. Vtabulce 1.1 si všimnete, že podmínky rovnosti (MP) je dosaženo ve sloupcích 4 a5 při hodnotách najmutí čtyř hráčů– viz sloupec 1. Vpříkladu klubu pak sloupec 5 představuje mezní příjem za nahazovače přijatého klubem. Připomeňme si, že křivka MP značí změnu vpříjmu učiněnou klubem, když zaměstná dalšího nahazovače. Díky jeho přijetí může klub uhrát více zápasů adalších zábavních služeb, které navyšují příjmy pro klub. Nicméně jako jiné podnikatelské firmy tím baseballový klub dosahuje snižující se návratnosti od dalších najatých hráčů (zaměstnanců). Čím je přijato více nahrávačů na soupisku družstva, příjmy aprodukce se vyvíjejí vklesající míře (trendu). To znázorňuje sloupec 5 tabulky 1.1, který nás informuje otom, jak klesá křivka MP se zvyšujícím se počtem přijatých nahazovačů. Připomeneme si jenom to, že křivka MP je znázorněním vývoje poptávky po hráčích.

Obr.1.2 Tvorba ceny hráče (Zdroj: Economics of Social Issues, 1994, s. 202)

Podle výše popsaných zákonitostí se řídí každý profesionální klub. Závěr je jednoznačný. Monopsonní firmy najímají méně pracovníků aplatí je méně než firmy fungující na soutěživých trzích. Proto se profesionální sportovní kluby chovají obdobně jako monopson, najímají méně hráčů aplatí je méně. Každý další nově najatý hráč snižuje mezní příjem pro klub. Tato situace se samozřejmé nelíbila profesionálním hráčům vUSA, proto jsme byli od počátku sedmdesátých let svědky opakovaných stávek vligách. Unás je vživé paměti poslední apředposlední přerušení vNHL. Jednalo se ovýluky ze hry adošlo ktomu ze strany majitelů klubů, kterým se nezamlouvala nová kolektivní smlouva mezi nimi aasociací hráčů. Vždy zde proti sobě stojí velmi bohatí vlastníci klubů avelmi bohatí hráči. Obě skupiny mají zájem na lukrativním byznysu, aproto se vždy nějakým způsobem dohodnou. Velký průlom si vlize vybojovali hráči baseballu vroce 1974, ato omezením exkluzivního práva klubů na hráče, adíky tomu vznikla nová kategorie volný hráč, který není majetkem klubu apo vypršení své smlouvy sklubem si může hledat nové angažmá. Výsledkem této změny byl dramatický nárůst hráčských platů. Hráčské platy však rostou ivdalších sportovních ligách. Lepší představu ovývoji platů nám poskytne obrázek1.3. Zajímavý je vývoj vNHL, kde se hráči vzbouřili až jako poslední, je tam patrný dokonce pokles platů.

Jak klub asi uvažuje při najímání hráče, ukazuje přestup hokejisty W. Gretzkého zEdmontonu do Los Angeles King’s. Klub Edmonton Oiler’sdostal 15 milionů dolarů1 aGretzky za osmiletou smlouvu 20 milionů dolarů. Celkem stála transakce Los Angeles King’s35 milionů dolarů. Klub kalkuloval svýnosem 52 milionů dolarů především za vyšší prodej lístků na utkání atím zvýšenou návštěvnost spojenou sdalšími odvozenými pozitivními efekty aza prodej televizních práv. Odhad budoucích finančních přínosů pro klub je vždy problematický azávisí na znalostech azkušenosti řídicích pracovníků klubu. Předpokládaný zvýšený přínos závisí např. na vývoji budoucí hodnoty peněz ana mnoha dalších faktorech. Po konečném zúčtování se ukázalo, že se klubu tato transakce vyplatila.

Obr.1.3 Vývoj hráčských platů ve čtyřech hlavních ligách Severní Ameriky (Zdroj: Quirk, Fort, 1992)

Závěrem lze konstatovat, že americký profesionální sport má rozhodující vliv na zvyšování kvality uvedených čtyř sportovních odvětví vcelém světě. Pro svět aEvropu jsou to především basketbal (košíková) alední hokej.

Období 1977–1988 je zajímavé ztoho důvodu, že se zmobilizovaly asociace hráčů (hráčské odbory) těchto čtyř lig adonutily majitele ligových klubů podepsat kolektivní smlouvy, které vymanily hráče znerovného postavení vtzv. výhradních klauzulích2 klubů na hráče. Tento nevolnický, vUSA nazývaný otrokářský systém byl narušen, vznikla nová kategorie tzv. volných hráčů apracovní trh hráčů se stal svobodnějším. Výsledkem byl růst platů zejména volných hráčů. Celkové objemy hráčských platů vligách začaly růst, až je bylo nutné začít regulovat, opět vrámci nových kolektivních smluv. Jako první zareagoval baseball azavedl jako regulační nástroj proti neúměrnému růstu mezd tzv. luxury tax, což lze přeložit jako luxusní daň. Zbývající tři ligy zareagovaly později apřiklonily se kjinému regulačnímu nástroji, tzv. salary cap, česky platový strop.

Oceňování hráčů vseveroamerických ligách

Platy hráčů vseveroamerických ligách byly od samého počátku jejich existence ovlivňovány principem tzv. výhradní klauzule na hráče. Znamenalo to, že hráč, který byl klubem vybrán vdraftu, se stal výhradně majetkem klubu, ato po celou dobu své hráčské kariéry. Při draftu nováčků do amerických lig dochází kjejich ocenění na základě informací od scoutů klubů, kteří sledují ahodnotí výkonnost talentů, ana základě získaných informací se sestavuje pořadí nových hráčů.

První hráč draftu je oceněn nejvýše adalší vpořadí mají ohodnocení nižší. Tak je stanovena hodnota nových talentů aocenění se projeví při uzavírání kontraktu hráče sklubem. Zde určitou roli hraje agent hráče, který ho zastupuje při vyjednávání sklubem, zejména ovýši kontraktu, tzn. platu hráče. Agent není nutnou podmínkou aněkteří hráči jsou schopni si tyto záležitosti suzavřením smlouvy vyjednávat sami. Nováčci se asi budou více spoléhat na agenta. Je třeba si uvědomit, že platy profesionálních hráčů byly již počátkem 20. století třikrát až čtyřikrát vyšší, než byl tehdejší průměrný dělnický plat.

Kluby si hráče mezi sebou pouze vyměňují, neprodávají je. Severoamerické kluby byly nuceny tento princip výhradní klauzule opustit až po stávkách hráčů zpočátku sedmdesátých let minulého století. Příčinou revolty bylo vykořisťování hráčů vlastníky klubů, vnové kategorii tzv. volných hráčů, kteří se mohli sami volně nabízet na hráčském trhu.

VUSA výchovu mladých sportovců zajišťují především školy. VEvropě existuje jiný princip založený na tom, že si kluby vychovávají talentované hráče samy apři přestupech hráčů do jiných klubů logicky požadovaly určité náhrady za jimi vynaložené náklady na výchovu hráče. Mohli bychom konstatovat, že se to částečně blížilo principu výhradní klauzule na hráče. VEU obdobným praktikám učinil přítrž až rozsudek SDEU vpřípadu Bosman. Profesionální kluby se musely začít chovat jiným způsobem, aproto vEvropě hovoříme oobdobí před Bosmanem apo něm.

Vznik kategorie volných hráčů vseveroamerických ligách vyvolal efekt tlaku na růst platů, následně ina zvyšování ceny hráče. Obrázek 1.3 sleduje vývoj příjmů hráčů za prvních dvacet let od uvolnění. Ačkoli je členství vNHL velmi prestižní záležitost arovněž návštěvnost jejich zápasů je vysoká, ve srovnání sNBA aNFL jsou příjmy jejich hráčů nejnižší. Vsoučasnosti vUSA existuje ještě liga evropského fotbalu, kde jsou platy hráčů vprůměru prozatím nejnižší.

Jistě by bylo zajímavé sledovat asrovnávat příjmy hráčů před rokem 1970, ale tyto informace nejsou dodnes známé aznají je pouze vlastníci klubů. Platy hráčů NHL nebyly dlouho, na rozdíl od zbývajících lig, stanovovány kolektivní smlouvou, ale byly dány individuální dohodou mezi hráčem avlastníkem klubu. Je třeba si uvědomit, že kolektivní smlouva zajišťuje pouze hranici minimálního příjmu hráče, takže posuny na její vyšší úroveň charakterizují sílu svazu hráčů– asociace hráčů (odborů).

Kdalším faktorům ovlivňujícím výši odměn patří individuální výkony hráče, vývoj poptávky po vstupenkách na sportovní utkání, ceny za práva na přenos sportovních zápasů (utkání) vtelevizi, charakter trhu sportovních talentů. Je však jasné, že ivpřípadě negativního vývoje všech těchto faktorů mají sportovci zajištěné vysoké příjmy asnem každého mladého amerického chlapce je stát se jednoho dne hráčem ligy. Úroveň příjmů špičkových sportovců je srovnatelná súrovní příjmů amerických hereckých apěveckých hvězd. VEvropě tomu ve sféře fotbalu není vsoučasnosti jinak.

Lorenzova křivka rozdělení příjmů sportovců

Obr.1.4 Lorenzova křivka a– baseball, 1974

Obr.1.5 Lorenzova křivka b– baseball, 1990

GINI koeficient vypočtený pro rok 1990 byl vpřípadě NHL 0,284 apro baseball 0,508. Zporovnání obou čísel zjistíme, že distribuce příjmů vbaseballu je méně rovnoměrná než vNHL. Jedním zdůvodů byla vyšší mobilita hráčů vbaseballu.

Obr.1.6 Agregovaná Lorenzova křivka vletech 2010–2015 (Zdroj: Thurman, 2016, s. 24)

Nejlépe to dokumentují GINI koeficienty za uvedené období, viz následující tabulka1.2.

Název ligy

2010

2011

2012

2013

2014

2015

MLB GINI

1.3Postupy stanovení finanční hodnoty sportovního herního talentu

Základní ocenění

Orientační stanovení

1.4Chování klubů na trhu hráčů

Motivy klubů knákupu nebo prodeji hráčů

Faktory ovlivňující rozhodování klubů oceně hráče

1.5Ukázka aplikace statistiky sportovní výkonnosti hráče OPTA

1.6Model univerzální (obecný) aspecifický pro oceňování hráčů vČR

Specifický model pro transfery