Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Sue Hadfieldová, Gill Hassonová

JAK BÝT ASERTIVNÍ V KAŽDÉ SITUACI

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

This translation of „How to be Assertive in any situation“ 01 Edition is published by arrangement with Pearson Education Limited.
© Pearson Education Limited 2010
Czech edition © Grada Publishing, a.s., 2012
Cover Design © Grada Publishing, a.s.
Cover Photo © fotobanka Allphoto

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
jako svou 4816. publikaci
První vydání, Praha 2012
Přeložil: David Sajvera
Odpovědný redaktor: Jan Roubal
Sazba: Lucie Němcová
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s., Husova 1881, Havlíčkův Brod
Počet stran: 216

Publikace z nakladatelství Grada Publishing, a.s. si můžete zakoupit u svého knihkupce nebo objednat v Zákaznickém servisu nakladatelství Grada Publishing, a.s.,
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7, tel.: 234 264 511, fax: 234 264 400,
e-mail: obchod@grada.cz, www.grada.cz.
Na Slovensku objednávejte knihy na adrese: Zásielková služba Grada Slovakia, spol. s r. o.,
Moskovská 29, 811 08 Bratislava, Slovensko, tel.: 02/556 45 189, fax: 02/556 45 289,
e-mail: grada@grada.sk

Pokud máte pocit, že byste nám chtěli sdělit něco ohledně této knihy, napište, prosím, na adresu redakce: koedice@grada.cz.

ISBN: 978-80-247-4269-4

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8054-2 pro formát PDF
ISBN 978-80-247-8055-9 pro formát EPUB

O autorkách

Sue Hadfieldová a Gill Hassonová jsou učitelky a spoluautorky knihy Bounce – use the power of resilience to live life you want (Pearson Education, 2009).

Sue Hadfieldová učila dvacet let angličtinu na jednotné střední škole (škola nevýběrového charakteru) a také vedla kurzy a workshopy asertivity určené pro studenty, zaměstnance a rodiče. Posledních deset let se pak věnovala vzdělávání dospělých, vyučovala techniky asertivity, kreativní psaní, také vedla kurzy zaměřené na schopnost studovat a na osobní a pracovní rozvoj, to vše na University of Sussex a také v rámci jiných organizací. Sue Hadfieldová též pořádá workshopy v místních školách, kde pomáhá rodičům a pedagogickým pracovníkům pochopit, jak fungují jednotné střední školy a jak mohou pomoci svým dětem být asertivní a užívat si život ve škole. Sue věří, že schopnost být asertivní je podstatnou součástí šťastného, úspěšného a naplněného života.

Gill Hassonová pracuje s lidmi z různých prostředí, kteří se zrovna nacházejí v různých životních situacích. Její klíčovou motivací je víra v lidskou schopnost pozitivně měnit vlastní myšlení – myšlení o životě, druhých lidech a také o sobě samotném. Také ona se zabývá vedením kurzů osobního rozvoje v Brightonu a také působí jako lektorka na University of Sussex, kde učí studenty dovednosti potřebné pro osobní rozvoj a akademické studium. Její kurzy jsou určeny pro sociální pracovníky, rodiče a širokou veřejnost a mohou se jich zúčastnit frekventanti různých věkových skupin. Působí také jako novinářka a píše články o osobním rozvoji a vztazích pro různé časopisy, např. pro časopis Psychologies.

Poděkování autorek

Chtěly bychom poděkovat našim rodinám, přátelům, studentům a kolegům za jejich zájem a entuziasmus – a za jejich svolení, abychom jejich příběhy použily jako případové studie uvedené v této knize. Zvláštní díky patří našim studentům, kteří uvádějí metody popsané v této knize do praxe a kteří nás pak informují, jak se změnil jejich život a jejich vztahy.

Děkujeme také našemu editorovi, Samu Jacksonovi, za jeho zájem, povzbuzení a vedení.

Poděkování vydavatele

Děkujeme za svolení k otištění copyrightovaného materiálu:

Text

Výtah na stránkách 80–81. Rozhovor s Rosou Parksovou z webové stránky scholastic.com. Copyright Scholastic Inc. Přetisk se svolením Scholastic Inc.

V některých případech se nám nepodařilo dohledat majitele materiálu podléhajícího copyrightu, a ocenili bychom proto jakoukoli informaci, která by nám tuto identifikaci umožnila.

Úvod

Mnoho důležitých společenských a politických změn iniciovala jediná osoba, která se rozhodla asertivně prosadit svůj záměr.

Během dlouhé lidské historie se objevovali muži i ženy, kteří vystoupili z řady a vyjádřili to, co chtějí a co nechtějí akceptovat a jak by se měl svět chovat k nim a k ostatním lidem. Nedovolili svému strachu, aby je umlčel, a byli také připraveni nést následky svého činu.

1. prosince 1955 se 42letá Rosa Parksová rozhodla sednout si na jedno ze sedadel v autobuse do Alabamy, která byla do té doby rezervována pouze pro Američany bílé pleti. Odmítla pak také požadavek řidiče, aby uvolnila toto sedadlo bílému cestujícímu. Její čin (kterému předcházelo podobné odmítnutí patnáctileté Claudette Colvinové) byl rozhodujícím impulzem pro bojkot autobusové společnosti zajišťující autobusovou dopravu v Montgomery a následné ukončení rasové segregace v jižních státech USA.

V roce 1976 se stala třiatřicetiletá Betty Williamsová v Belfastu svědkem smrti tří dětí, aby se nakonec s jejich chůvou Mairead Maguireovou začala aktivně angažovat za mír mezi znepřátelenými frakcemi. Tyto dvě ženy založily organizaci sdružující jak katolíky, tak protestanty, která pak bojovala proti sektářskému násilí v Severním Irsku. Williamsová a Maguireová získaly v roce 1977 Nobelovu cenu míru.

Ženy, jako ty dvě shora zmíněné, a muži, jako byl Nelson Mandela a Mahátmá Gándhí, jsou jenom jedny z mnoha osobností, které nám mohou posloužit jako příklad pevného odhodlání prosazovat principy asertivní komunikace a asertivního chování. Dokázaly se postavit sami za sebe i za ostatní lidi.

Tito lidé si nebyli vždy jistí svým úspěchem a často se báli, jak to všechno dopadne. To je ale nezastavilo a nezabránilo jim to v akci. Díky tomu, že jednali asertivně, dokázali prosadit důležité změny.

A vy můžete udělat totéž! Nemusíte zrovna změnit svět, ale můžete provést změny ve svém světě.

Co by se stalo, kdybyste se dokázali chovat víc asertivně?

Měli byste schopnost vyjádřit konstruktivně své pocity, dokázali byste se otevřít druhým lidem a dát jim najevo, co chcete a co nechcete. Kdybyste byli asertivnější, maximalizovali byste svoje šance na to, mít takové vztahy, jaké si přejete mít, takovou práci, jakou chcete mít, takové přátele, s nimiž chcete trávit čas, a život, jaký chcete žít. Byli byste si jistější sami sebou, byli byste méně frustrovaní a méně úzkostní. Dokázali byste také pomoci druhým lidem, aby byli asertivnější a dokázali prosadit svoje touhy a potřeby.

Při naší práci lektorek v oblasti osobního a kariérního rozvoje býváme často překvapeny mírou, v jaké jsou lidé brzděni nedostatkem sebedůvěry a schopnosti jednat asertivně s druhými lidmi. Tato kniha je určena právě jim a také vám.

Jak vám tato kniha může pomoci? Úplně jednoduše – pomůže vám jasně si uvědomit, co to asertivita vlastně je, co má člověk dělat, aby byl asertivní, a jak v tomto směru také pomoci druhým lidem. V první kapitole se podíváme nejprve na to, co asertivita je a co není. Dozvíte se o výhodách a nevýhodách asertivního i neasertivního chování. Žádný člověk není pouze asertivní nebo pouze neasertivní po celý svůj život – vysvětlujeme, proč a kdy je to pro nás snadné a kdy je to pro nás obtížné. Test, který v této kapitole naleznete, vám pomůže určit, v jakých situacích a za jakých okolností byste měli být asertivnější. Uvidíte, že co se týče schopnosti být asertivní, hraje velmi důležitou roli vaše sebeúcta, očekávání, hodnoty a práva.

Dříve, než učiníte první kroky k tomu, abyste se chovali asertivně, se ve druhé kapitole naučíte, že součástí tohoto procesu je změna chování a způsobu komunikace s druhými – jedná se o řadu jednotlivých kroků. Jedním z nejdůležitějších kroků je v tomto směru jasně pochopit, který aspekt vašeho chování a komunikace s druhými lidmi chcete změnit a v čem vlastně konkrétně chcete být asertivnější. Když dokončíte test na konci kapitoly 1, měli byste mít poměrně přesnou představu, na jaký aspekt se máte soustředit.

Je samozřejmě důležité si uvědomit, že – stejně jako v případě jiných procesů a změn – budete zažívat zdary i nezdary.

Nesmíte ale dovolit, aby případné neúspěchy podlomily vaši sebedůvěru a odhodlání změnit svoje chování a rozhodnutí být asertivnější. Budete cítit větší sebedůvěru při asertivním prosazování svých záměrů, pokud budete znát svoje skutečné schopnosti, silné stránky a pozitivní lidi, kteří podpoří vaši snahu o větší asertivitu.

Vliv na vaši schopnost chovat se asertivně má samozřejmě i řeč vašeho těla. Zjistíte ale také, že schopnost projevovat a přijímat projevy zdvořilosti a pochvalu vám pomáhá urazit dlouhou cestu při prosazování tohoto pozitivního přístupu.

Od tohoto bodu se začnete učit, co asertivita je a co není, a začnete si uvědomovat, v jakých aspektech svého chování a komunikace byste mohli být asertivnější. Pochopíte také důležitost chování z pozice síly. Jsou zde ale ještě dvě důležité věci, které musíte znát, než se pustíte do akce: musíte se rozhodnout být asertivní a vědět, jak být asertivní. Kapitola 3 vám ukáže, jak na to – naučíte se, jak říct druhým lidem, co chcete a co nechcete.

Součástí tohoto procesu je určení, jak se ve skutečnosti cítíte, a jistota a přímočarost vašeho činu. Zahrnuje to také naslouchání názorům druhých lidí, jejich akceptace, ale současně prosazování svých vlastních práv. Důležité je vědět, kdy si člověk musí stát za svým, kdy svolit ke kompromisu a kdy vyjednávat. Nakonec zdůrazníme důležitost převzetí zodpovědnosti a nesvalování viny za výsledky našeho jednání na druhé.

V kapitole 4 se zaměříme především na vaše reakce na ostatní lidi: jak být asertivní, když někoho kritizujeme nebo když kritiku přijímáme. Pochopíme, proč někdy reagujeme na kritiku negativně, a budeme se zabývat způsoby, jak se s ní asertivně vypořádat. Budeme se zabývat důvody, proč někteří lidé mají sklon šikanovat druhé, a také praktickými způsoby reakce na tuto interakci v pracovním prostředí i doma.

Když se učíte nové dovednosti a schopnosti, mějte sami se sebou trpělivost. Naučit se být asertivní vyžaduje čas, odhodlání a odvahu.

Možná je pro vás obtížné představit si sami sebe, jak jednáte asertivně. Pomoci vám mohou různé situace popsané ve druhé kapitole, v nichž různí lidé nenacházejí způsob a možnost, jak být asertivní. Jedná se o typické případy z pracovního prostředí, z rodiny a z oblasti vztahů s přáteli. Naučíte se také, jak se prosadit při pohovoru a při nakupování výrobků a služeb.

Poslední kapitola je o rozhodování. Schopnost dobře se rozhodovat je důležitou součástí procesu učení se asertivitě. Tato kapitola zkoumá důvody, které nás vedou k tomu, že jsme čas od času zatuhlí ve stavu nerozhodnosti, a zabývá se nejčastějšími chybami, kterých se lidé během procesu rozhodování dopouštějí. Je to srozumitelný průvodce po tomto procesu, který vás provede šesti logickými fázemi, po jejichž absolvování si můžete prohloubit svoji rozhodnost.

V každé kapitole se setkáte s příklady asertivně formulovaných frází a asertivního chování, které si můžete vyzkoušet. V Dodatku pak najdete krátký seznam dalších asertivních frází a pohotových odpovědí, které můžete vždy a v každé situaci využít.

Schopnost chovat se asertivně vám ovšem ještě nezaručuje, že budete šťastní, že se k vám ostatní budou chovat pěkně, že vyřešíte své problémy nebo že vždycky dostanete to, co chcete. Jedna věc je ale jistá: schopnost chovat se asertivně zvyšuje vaše šance dosáhnout všech zmíněných hodnot.

část

1

Co znamená být asertivní

V první části této knihy se podíváme na to, co vlastně znamená být asertivní a jaké se nám v tomto směru nabízejí možnosti. Dozvíte se, proč se vám může zdát obtížné být asertivní a co vám tuto schopnost usnadní. Poznáte, že změna vlastního chování a rozhodnutí být asertivní v každé situaci nemusí vždy znamenat pouze cestu vpřed. Místo toho klademe důraz na autentické rozhodnutí být – nebo nebýt – asertivní.

Nejprve se musíte naučit, jak být asertivní – teprve potom si budete svým rozhodnutím skutečně jistí a nebudete se snažit vyvarovat činu jenom proto, že se obáváte případné konfrontace. Když se stanete asertivním člověkem, nemusíte pak být asertivní pokaždé – můžete se chovat i jinak. Asertivní prostě budete právě tehdy, když budete připraveni převzít zodpovědnost. V části 1 se dozvíte, jak to udělat.

„Nesnažíme se zdolat horu, ale sami sebe.“

Edmund Hillary

1.

kapitola

Co znamená být asertivní?

Co znamená být asertivní a jaké se nám v tomto směru nabízejí možnosti?

„Prostě nahlas křičet amít přitom vruce velký klacek!“ – takhle odpověděl jeden náš přítel na otázku, co znamená být asertivní.

Asertivita ale není otom, jak mluvit hlasitě ajak si násilím ahrozbami prosadit svůj vlastní zájem. To je spíš agresivita. Být zticha adělat jenom to, co dělají ostatní, také není ten nejlepší způsob jednání. To je pasivita. Manipulovat sdruhými anepřijímat zodpovědnost za svoje jednání apotřeby také není zrovna nejférovější způsob chování. Takové jednání zase označujeme jako pasivně agresivní.

Asertivita spočívá vúplně jiném přístupu knaplňování vlastních tužeb apotřeb. Její podstatou je vaše sebevědomé apřímé vyjádření toho, co chcete aco nechcete, určené druhým lidem. Jak pasivní, tak agresivní lidé se chovají kdruhým lidem tak, jako kdyby byl na světě důležitý pouze jeden člověk: oni sami. Naproti tomu asertivní lidé věnují pozornost druhým lidem anechovají se knim nečestně.

„Podstatou asertivity je sebevědomé a přímé vyjádření toho, co chcete a co nechcete, určené druhým lidem.”

Ačkoli bychom mohli nabýt dojmu, že asertivita se pohybuje někde mezi agresivitou apasivitou, jedná se spíše opochopení jasně vymezených hranic mezi těmito odlišnými komunikačními styly azpůsoby chování.

» Asertivní jednání: při komunikaci sdruhými lidmi být sebevědomý apřímý.

» Agresivní jednání: arogantní, energický jedinec, odhodlaný prosadit za každou cenu svůj vlastní cíl.

» Pasivní jednání: ustupování, opomíjení svých vlastních potřeb atužeb ve prospěch potřeb atužeb ostatních.

» Pasivně agresivní jednání: nepřímá amanipulativní komunikace achování.

Podívejme se blíž na každý ztěchto stylů chování akomunikace.

Asertivní chování

Asertivita je schopnost nejautentičtějšího anejvhodnějšího vyjádření vašich pocitů, názorů apotřeb. Když jste asertivní, dokážete dát druhým lidem najevo, co chcete aco nechcete. Znamená to vklidu druhým ukázat své potřeby, co je pro vás přijatelné aco nepřijatelné, ajak chcete, aby se kvám ostatní lidé chovali.

Máte právo svobodně se rozhodnout, které ze svých myšlenek, pocitů apřesvědčení druhým sdělíte, akteré si ponecháte pro sebe. Dokážete přijímat kritiku bez pláče ahněvu. Nedovolíte, aby váš strach zkonfliktu umlčel vaši snahu ovyjádření, ajste připraveni nést následky vyjádření svých pocitů atužeb.

Být asertivní znamená, že nemáte pocit, že musíte každý svůj krok dokazovat aobhajovat. Také nikdy nemusíte být ve stavu, kdy cítíte jako nutnost, aby vám někdo ubližoval. Jste to vy, kdo stanovuje hranice, aprávě vy máte oprávnění bránit se před využíváním druhými lidmi, útoky anepřátelstvím.

Když jste asertivní, jste otevřeni názorům druhých lidí, ačkoliv mohou být odlišné od názorů vašich. Nesnažíte se dominovat nad druhými, ani se nenecháváte „usadit“ jedinou pokořující poznámkou.

Máte dostatek sebedůvěry ktomu, abyste se mohli rozhodnout apřijmout zodpovědnost za to, co říkáte aco děláte. Neobviňujete druhé lidi, když se věci nevyvíjejí podle vašich představ. Dokážete přijmout jak pochvalu, tak kritiku.

Máte pocit, že svět je vpořádku aže jste stejně důležití jako ostatní lidé.

Agresivní chování

Také agresivní chování aagresivní komunikace spočívá ve vyjádření vašich pocitů, názorů apotřeb, děje se to ale způsobem, který děsí, odmítá nebo ovládá druhého. Když jste agresivní, máte pocit, že musíte neustále něco dokazovat avynucovat si věci násilím. Když se kvám někdo chová špatně, reagujete hněvem anepřátelstvím.

Spíše než oautentické, upřímné apřímé vyjádření se vpřípadě agresivní komunikace jedná ohrubost, sarkasmus aobviňování.

Agresivita se projevuje ve chvíli, kdy známe pouze absolutní vítězství nebo absolutní porážku. Vy vyhrajete aostatní pravděpodobně prohrají. Je to jednostranný proces – říkáte, co chcete nebo nechcete, apřitom neposloucháte nebo neberete vúvahu potřeby apocity druhých lidí. Vagresivitě jde odominanci apotlačení cizích práv. Je to základní narušení osobních hranic druhých lidí.

Vztah založený na agresivitě jedné osoby se obvykle zhorší, pokud se agresivní člověk nechce změnit nebo pokud ostatní lidé nezačnou být asertivnější.

Máte pocit, že svět je velmi těsné místo aže si svoje místo na slunci musíte vybojovat na úkor ostatních.

Pasivní chování

Pasivní chování akomunikace se vyznačují tím, že nevyjadřujete svoje myšlenky, pocity apotřeby.

Být pasivní znamená nechat druhé lidi, aby nad vámi dominovali aříkali vám, co máte aco nemáte dělat. Necháte se jimi snadno manipulovat adovolujete jim, aby jejich potřeby měly převahu nad vašimi. Neříkáte druhým lidem, co chcete aco nechcete nebo co si myslíte. Je pro vás obtížné postavit se za to, co je správné, nebo proti tomu, co je podle vás špatné. Nedokážete ventilovat, jak by se kvám měli druzí lidé chovat. Často pak následujete druhé, ikdyž snimi nesouhlasíte.

Pokud jste pasivní, většinou se snažíte vyhnout jakémukoli konfliktu nebo napětí. Můžete mít strach zreakce druhých lidí, atak raději mlčíte asouhlasíte se vším, co vám druzí prezentují.

Váš souhlas bývá pak často dezinterpretován. Vprvní řadě si druzí lidé nemusí být vůbec jistí, jaké jsou vaše skutečné pocity, takže je ignorují nebo se ovás vůbec nestarají. Na druhou stranu to může druhým umožňovat, aby využili výhodu, kterou jim tím dáváte, akladli na vaše bedra úkoly aaktivity, na kterých se ve skutečnosti vůbec nechcete podílet.

Pro ostatní lidi je velmi snadné, aby vás nerespektovali. Pokud se chováte pasivně, můžete být často nerozhodní anechávat svoje rozhodnutí na druhých. Prostě necháváte věci, aby se děly samy. Jedná se opět osituaci, kdy jeden vyhrává adruhý prohrává. Oni vyhrávají avy prohráváte. Máte pocit, že nemáte žádná práva – často pak obviňujete sami sebe, když se věci nevyvíjejí tak, jak byste si představovali.

Pokud se kvám někdo chová ošklivě aneférově, necháváte svoje pocity nespravedlnosti vřít ve svém nitru anevyjadřujete je.

Vaše pasivní chování může vést ktomu, že jste zklamaní ze svých vztahů sdruhými lidmi aže nemáte svůj život pod kontrolou.

Máte dojem, že život je strašně obtížný aže svět je místo, které ve vás probouzí strach austrašenost. Potřeby anázory druhých jsou důležitější než ty vaše.

Pasivně agresivní chování

Pasivně agresivní komunikace znamená, že své pocity, názory apotřeby vyjadřujete jen nepřímo, anavíc neautenticky. Patří kní chování založené na vyhýbavosti – vyhýbáte se totiž tomu, abyste projevili, co skutečně chcete, aco nechcete.

Pokud jste pasivně agresivní, manipulujete slidmi, aby dělali to, co chcete. Kontrolujete situace alidi, ačkoliv to tak na první pohled vůbec nepůsobí. Typickým projevem je, že namísto přímého vyjádření toho, co chcete aco nechcete, vyjadřujete pasivní odpor vůči naplnění potřeb aočekávání druhých. Oddalujete naplnění aprovedení různých činností, okteré vás druzí požádali, nebo na tyto věci „zapomínáte“. Dokonce můžete kolem sebe vytvářet určitý chaos, takže tuto činnost nakonec udělá místo vás někdo jiný.

Často také potlačujete svůj hněv afrustraci avyjadřujete je pouze neverbálními způsoby. Když vám soužití sdruhými lidmi nepřináší uspokojení, uplatňujete model „tiché domácnosti“, častujete druhé „nenávistným pohledem“ apod. Tímto způsobem ale nedáváte druhým účinně najevo, co opravdu cítíte.

Abyste se nedostali do konfliktu nebo nemuseli dělat určité činnosti, můžete také používat sarkasmy nebo jiné zjemňující vzorce chování.

Můžete také vědomě klást různé překážky nebo nespolupracovat při plnění daného úkolu či cíle. Můžete odmítat zodpovědnost za svůj podíl na příslušných aktivitách amanipulovat sostatními, aby se rozhodli adělali věci za vás.

Pokud najdete způsob, jak svést vinu nebo zodpovědnost na druhé, snižujete také vlastní zodpovědnost za své pocity aemoce, které ve skutečnosti svými činy ještě více potlačujete. Prohrál jsem já, prohrál jsi ity – prohrávají všichni avšichni tím svým způsobem trpí.

Jste velmi obratní vtom, jak získat pozornost druhých. Chodíte třeba velmi zřídka včas na schůzku nebo na večírek. Chcete, aby na vás druzí lidé čekali aaby se tak posílila vaše důležitost.

Máte pocit, že svět kolem vás je nefér, chcete se přitom zbavit své vlastní zodpovědnosti asvést veškerou vinu za špatnost světa na druhé.

Kdy je správné být agresivní nebo pasivní?

Jestliže je asertivní chování tím nejefektivnějším způsobem chování akomunikace, proč tedy sledujeme ijiné, negativní vzorce chování, které nejsou ve výsledku tak efektivní jako asertivita? Jedná se ohluboce zakořeněný mechanismus reakce útoku nebo útěku. Tato reakce se projevovala už uprimitivních mužů ažen ajejím cílem bylo chránit tyto divochy před zvířaty nebo jinými lidmi, kteří představovali riziko pro jejich fyzické přežití.

„Proč sledujeme i jiné, negativní vzorce chování, které nejsou ve výsledku tak efektivní jako asertivita?“

Asertivní

Agresivní

Pasivní

Pasivně agresivní

Postoj

Já jsem OK, ty jsi OK

Já jsem OK, ty nejsi OK

Já nejsem OK, ty jsi OK

Já nejsem OK, ty také nejsi OK

Flexibilní, otevřený

Nepřizpůsobivý

Rezignovaný

Negativní

Optimistický

Úzkoprsý

Pesimistický

Zatvrzelý

Důvěřuje sobě i ostatním

Útočný

Bojácný

Rozmrzelý

Rozhodný, pozitivní

Nepřátelský

Sebepodceňující

Podezřívavý, bez respektu

Pozorný, srdečný, vlídný

Předpojatý

Přizpůsobuje se

Pesimistický

Podporuje druhé, vychází vstříc

Obviňuje druhé

Smiřlivý

Obviňuje druhé

Sebejistý

Nespolupracuje

Plachý, úzkostný

Snadno se urazí

Schopný pochválit druhé i přijímat pochvalu

Nemající pochopení

Upjatý, konvenční

Závistivý, žárlivý

Nedůtklivý

Chování

Konstruktivní

Destruktivní

Submisivní

Destruktivní

Řeší problémy

Sebestředný asobecký

Povolný

Manipulativní

Zaměřuje se na řešení

Nepřipouští jiný názor

Bezradný

Sebestředný

Vyjednává

Násilnický

Nemá vlastní nasměrování

Sobecký

Spolupracuje, naslouchá

Má snahu dominovat a ovládat

Nemá spojení s ostatními

Obviňuje druhé

Zajímá se o řešení anázory druhých

Útočí

Lstivý

Otevřený všem hlediskům

Necitlivý

Sabotuje

Schopen dávat apřijímat pochvalu akritiku

Trestá

Záměrně nevýkonný

Rozvrací a podkopává

Odkládá řešení

Omlouvá se, že „zapomněl“

Vyhýbá se zodpovědnosti

Vymlouvá se a lže

Hlas

Klidný, s vyrovnanou intonací

Hlasitý

Klidný

Povýšený

Povzbuzující

Silný

Huhlavý

Kritický

Upřímná intonace

Hrubý

Monotónní

Sarkastický

Jízlivý

Klábosivý

Naříkavý

Posměšný

Žalobný, plačtivý

Kritický

Fráze

Uděláme to?

Přestaň

Promiň

Co jsem udělal špatně?

Co si o tom myslíš?

Nedělej to. Nebudu to dělat

Já za to nemůžu

To není fér

Potřebuji

Nechci

Můžu za to já

To nebude nikdy fungovat

Rád bych

Nemohu

To je jedno

Nemůžu

Díky

Udělej to hned

Nevím

Ještě jsem to neudělal

Neštvi mě

Pro mě za mě

Je to tvoje vina

Za to můžeš ty

Ty vždycky…

Řeč těla

Vyvážená, otevřená gesta

Ostrá, zakřivená gesta

Schoulení se

Odmítání očního kontaktu

Vztyčená hlava

Omezování osobního prostoru druhých

Skrčení se

Mračení se

Oční kontakt

Koulení očima

Hrbení

Neupřímný úsměv

Úsměv

Mračení se

Hrbení

Útok se projevoval fyzickou konfrontací snebezpečím aútěk ústupem.

I dnes jsou tyto reakce útoku aútěku součástí naší psychiky, určitě se nám ale při těchto stresových situacích nenabízejí pouze tyto dva způsoby řešení, nýbrž širší řada možností, jak zareagovat. Útok může být vyjádřen typicky agresivním chováním, sobeckostí, sebestředností, dominancí nad druhými, hněvem ahlasitými zvukovými projevy.

Reakci útěku můžeme pozorovat na takovém pasivním chování, jako je přenechávání vlastních zdrojů lidem, kteří jsou dominantnější než my, ostýchavost, bojácnost, nečinnost, úzkostnost nebo rezignace.

V moderní době sice nepotkáváme příliš mnoho nebezpečných zvířat nebo útočících nepřátel, ale pokud se ocitneme tváří vtvář nebezpečí ohrožujícímu naše fyzickou existenci, reakce útoku nebo útěku mohou být stále neocenitelné.

Při aktivaci těchto reaktivních fyziologických procesů (útoku nebo útěku) dojde kvyloučení adrenalinu adalších stresových hormonů do našeho krevního oběhu. Tyto látky dokážou patřičně napumpovat naše tělo. Je to právě toto hormonální vzedmutí, co umožňuje člověku proběhnout plameny, aby mohl zachránit dítě uvězněné vhořícím domě. Nebo zůstat vklidu apotichu, když se nějaký vetřelec snaží vyloupit náš dům.

Nejčastějším nebezpečím probouzejícím tyto reakce, se kterým se vdnešní době setkáváme, bude ale spíše například náš šéf, který snámi nechce spolupracovat, hrubá prodavačka vobchodě, vaše klackovité dospívající dítě nebo příliš kritický partner.

Právě oni vnás mohou velmi dobře vyprovokovat takovou reakci útoku nebo útěku jako kdysi tygr, medvěd nebo lidský nájezdník. Ikdyž se nám taková reakce vdanou chvíli nabízí, uvědomujeme si, že dát provokujícímu šéfovi facku by mohlo být kontraproduktivní. Na druhou stranu ale je stejně kontraproduktivní, když od šéfa či šéfové, atím pádem od celého problému, vdanou chvíli utečete!

Existují ale momenty, kdy být agresivní nebo pasivní je výhoda. Například rozčílení či rozhořčení může být velmi silnou aužitečnou emocí. Není nic špatného na tom občas se pořádně rozčílit – pokud to je způsob, kterým vyjadřujete, že vám na příslušné věci záleží. Není také nic špatného na tom, zůstat vklidu apodřídit se potřebám druhých lidí – pokud to je na místě apokud to neděláte stále avýhradně.

Asertivní

Agresivní

Pasivní

Výhody

Proč se musíme snažit být asertivnější?

Agresivní chování – proč tak jednáme?

Pasivní chování – proč tak jednáme?

Pasivně agresivní chování – proč tak jednáme?

Proč je tak těžké být asertivní?

Důležitá je sebeúcta a sebedůvěra

Vliv různých lidí a situací

Očekávání, hodnoty a práva

Hodnoty a práva

Důležitost asertivity v různých oblastech našeho života

Shrnutí

Test

Hodnocení výsledků