Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Petr Škrla, Ph.D.

101 PŘÍBĚHŮ A METAFOR Z MANAŽERSKÉ PRAXE
Kreativní nástroj pro lektory, manažery a edukátory

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

© Grada Publishing, a.s., 2011
© Petr Škrla, Ph.D., 2011
Ilustrace © Olga Pazerini, 2011
Ilustrace na obálce © Olga Pazerini, 2011

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 4544. publikaci

Odpovědná redaktorka Šarlota Pokorná
Sazba a zlom Šarlota Pokorná
Počet stran 176
1. vydání, Praha 2011
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění ale nevyplývají pro autory ani pro nakladatelství žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-247-2141-5

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-7160-1 pro formát PDF
ISBN 978-80-247-7161-8 pro formát EPUB

Úvod

Každý z nás umí více či méně úspěšně předávat nové informace a využívat všech komunikačních nástrojů za účelem přesvědčit, usměrnit nebo ovlivnit lidi kolem sebe. Mezi tyto nástroje patří také příměry, příběhy či metafory, které mohou dramatickým, humorným a hlavně nezapomenutelným způsobem seznámit posluchače s důležitými životními nebo manažerskými principy.

Metafory svým poselstvím nebo obsahem neohrožují, a přesto oslovují ojedinělým způsobem. Je v nich ukryt „náboj“, který se dotýká nejen mysli člověka, ale hlavně jeho srdce. S pomocí metafory lze poutavě prezentovat abstraktní nebo jinak složité koncepty a téměř automaticky, bez velkého úsilí pochopit velké množství informací. Příměr zaměřuje naši pozornost k jinak snadno přehlédnutelným podobnostem a vztahům, se kterými se běžně setkáváme v každodenních situacích. Má sílu změnit náš pohled nejen na sebe sama a problémy běžného života, ale může ovlivnit paradigma našeho pohledu na svět kolem nás.

Tato kniha je určena edukátorům a manažerům, kteří chtějí transformovat své posluchače, ne je pouze informovat, kteří je touží inspirovat ke změně jejich myšlení, chování a postojů. Tato publikace prezentuje moderní metafory a podobenství, které pomohly autorovi nejen zajímavým způsobem oslovit tisíce studentů a zaměstnanců, ale které mu také pomohly dotknout se jejich srdcí a životů.

A o to jde zřejmě i vám.

autor

Poděkování

Za mnoho hodin věnovaných trpělivé korektuře rukopisu a morální podpoře bych chtěl poděkovat především své ženě. Respekt a obdiv patří také slovenské karikaturistce Olze Pazerini, která s pílí a vtipem jí vlastním ilustrovala příběhy v této knize. Rád bych také poděkoval šéfredaktorovi nakladatelství Grada Publishing, MUDr. Miroslavu Lomíčkovi, za zájem o tento rukopis a spolupráci při jeho vydání.

1 Selháním k vítězství

Bylo to první vystoupení mladé modelky Sylvie Carpenterové ve Vancouveru. Každoroční módní přehlídka v hotelu Raleigh přilákala jako vždy řadu zvědavých žen i mužů, dealerů, krásných atraktivních modelek a fanoušků návrhářské tvorby.

Útlá modelka, Sylvie Carpenterová, ladným krokem stoupala po schůdcích k přehlídkovému molu. Na předposledním schodu ale zakopla a v záři reflektorů, před zraky šokovaných diváků přistála jak dlouhá, tak široká na červeném koberci. Zatímco jiné modelky by takovou situaci pokládaly za katastrofu a konec kariéry, Sylvie důstojně vstala, kouzelně se usmála směrem k divákům a bez zaváhání prohlásila:

„A nyní, když mám vaši plnou soustředěnost, dovolím si obrátit vaši pozornost k tomuto atraktivnímu večernímu kompletu z kolekce Ashley Gibbsové.“

Bez další chyby své vystoupení dokončila. Toho večera se stala miláčkem médií i publika.

Psychologové nás varují. Ve svém životě nemůžeme vždy ovlivnit to, co se děje nám, ale takřka vždy můžeme ovlivnit to, co se děje v nás. Můžeme ovlivnit to, jak na tyto negativní situace v našem životě zareagujeme.

Nejskvělejší je, když dovedeme stejně jako Sylvie Carpenterová negativní situaci v našem životě nejen přijmout, smířit se s ní, ale navíc ji pohotově obrátit ve svůj prospěch.

„Nezáleží na tom, co se vám přihodí, ale na tom, jak se k tomu postavíte.“

2 Posun paradigmatu

Na podzim roku 1967 drobný muž, vynálezce James Watson z vývojové firmy CEH (Centre Electronique Horloger), zaklepal na dveře luxusní kanceláře ředitele přední hodinářské firmy v Ženevě. V té době bylo Švýcarsko světovou velmocí ve výrobě hodinek a v tomto lukrativním průmyslu pracovalo více než 180 000 zkušených pracovníků.

Watson vstoupil do kanceláře ředitele, na dlani držel malý elektronický obvod s oscilujícím křemíkovým krystalem a malou baterií. Přes hodinu se pokoušel vysvětlit přednosti tohoto vynálezu znuděnému řediteli. Marně.

„Jste blázen, Watsone, jděte,“ byl závěr hlavy společnosti. Po neúspěšném jednání ve Švýcarsku nabídl Watson svůj vynález firmám Seico a Texas Instruments a ty během několika let zaplavily digitálními hodinkami celý svět. Došlo k posunu paradigmatu ve výrobě hodinek a Švýcarsko ztratilo své výlučné postavení v hodinářském průmyslu.

V historii známe mnoho okamžiků, kdy došlo k významnému posunu paradigmatu.

Posun paradigmatu vzniklý objevením ohně, kola, střelného prachu, tiskařského stroje, parního stroje nebo mikročipů. Došlo k němu také tehdy, když Ptolemaiovo tvrzení, že země je středem vesmíru, vyvrátil Koperník (slunce je středem vesmíru) nebo když Newtonova fyzika byla nahrazena Einsteinovou.

V současné době v mnoha oblastech vědy a lidského úsilí prožíváme posun paradigmatu. Buďme vnímaví k novým věcem a ke změnám, jen tak můžete zabránit situacím, které nás dlouhodobě poškodí. Příklad postoje Švýcarska ke změně paradigmatu ve výrobě hodinek je toho důkazem.

3 Mozaika

Při prohlídce Benátek jsou návštěvníci fascinováni nádhernými kostely, paláci a uměleckými památkami. Toto město na dřevěných pilířích je jedním velkým muzeem. Je plné unikátních uměleckých děl, mezi které patří nejenom obrazy umístěné ve stínu interiérů starověkých budov a katedrál, ale také překrásné mozaiky zdobící čelní stěny mnoha chrámů a paláců. Díky svým mozaikám je unikátním kulturním klenotem i bazilika Svatého Marka z 11. století, ve které se nachází více než 8000 čtverečních metrů překrásných „kamenných obrazů“, vytvořených byzantskými umělci.

Představte si, že před vámi na zemi leží malá žulová kostka, která vypadla ze vzácné mozaiky. Jedna z jejích plošek má modrou či červenou nebo zlatou barvou. Možná to je ale zcela obyčejná šedá, na pohled bezvýznamná ničím neokouzlující kostička.

Jaká je hodnota jedné takové obyčejné žulové kostky o hraně 1 x 1 centimetr? Dvě koruny? Pět korun? Pokud ji koupíte v jednom z malých stánků s keramikou na mostě Rialto v Benátkách, zaplatíte 0,2 Euro. Nic moc. Ale v okamžiku, kdy se tato kostka stane součástí uměleckého díla na průčelí baziliky Svatého Marka, nelze vyčíslit její cenu.

Kostka se nezměnila, pouze se dostala na správné místo. Stala se součástí obrazu, který dává smysl, který obohacuje svou estetickou krásou tisíce lidí, obrazu, který vytvořila ruka mistra, obrazu, který přetrvává věky.

Každý z nás je takovou malou žulovou kostkou. Někteří z nás jsou zdánlivě bezvýrazné šedivé kostky, jiní září exotickými barvami. Z vesmírné perspektivy je ale každý z nás součástí nějakého díla. V planetárním kontextu jsme nenahraditelné jedinečné entity, které mají své poslání a místo.

Rodina tvoří mozaiku, ve které je každý její člen takovou nenahraditelnou kostkou. Když jedna z nich z tohoto obrazu „vypadne“, zůstane po ní prázdné místo. Stejně tak je to v naší organizaci nebo komunitě. I tam jsme kostkami tvořícími mozaiku, umělecké dílo, které dává smysl, které může obohacovat ostatní. Nejsme všichni stejní, ale jsme všichni unikátní! Každý z nás má obrovskou cenu – cenu lidské bytosti.

4 Helena Kellerová

Příběh Heleny Kellerové je příběhem normálního dítěte, tedy až do jejích 18 měsíců, kdy byla následkem choroby uvržena do tmy slepoty a hluchoty. Přesto, že ani zrak, ani sluch zpět nezískala, z černoty beznaděje se díky své nesmírné odvaze a odhodlání vrátila do světa, který v roce a půl opustila. Nejdůležitějším mezníkem byl pro Helenu Kellerovu den, kdy do jejího života vstoupila dvacetiletá Angličanka Anna Sullivanová, učitelka slepých dětí.

Anna neopustila Helenu až do své smrti. Helena Kellerová napsala dvanáct knih a inspirovala během svých přednášek statisíce lidí, kteří to v životě již chtěli vzdát. Při pohřbu Heleny Kellerové řekl senátor Lister Hill ve svém proslovu:

„Zemřela žena, která ukázala světu, že pro odvahu a víru neexistují žádné hranice.“

Během jedné ze svých přednášek Helena Kellerová prostě řekla:

„Nemohu všechno, ale co mohu, neodmítnu.“

Helena Kellerová je příkladem člověka, který rozhodně měl důvod získat plný invalidní důchod a naříkat nad svým osudem. Místo naříkání se tato žena rozhodla svůj život prožít, nejen přežít. A to nejen v uspokojování svých vlastních tužeb a potřeb, ale v podpoře těch, kteří tápou, strádají a neví kudy kam.

Její výzvu: „Nemohu všechno, ale co mohu, neodmítnu,“ může použít každý z nás jako osobní výzvu nebo výzvu pro ty, které potřebujeme motivovat.

5 Příběh čínského bambusu

Čínský bambus je nádherná rostlina, sen mnoha botanických zahrad. Vysoké silné stvoly dosahující výšky až 40 metrů jsou útočištěm mnoha živočichů, nádherných ptáků a motýlů. Bambusový háj vytváří exotickou atmosféru.

Čínský bambus má jednu unikátní charakteristiku. Tato obrovská rostlina se vysazuje jako malá, křehká, 20 cm vysoká rostlinka. Zahradník ji zasadí a čeká. Týden, měsíc, někdy řadu měsíců. Během této doby se zdánlivě nic neděje. Nezkušený zahradnický začátečník s takovou „línou“ rostlinkou někdy ztratí trpělivost a vymění ji za produktivnější druh. Zahradník-expert trpělivě vyčkává. Ví, že se během tohoto období pod zemí vytváří mohutný kořenový systém, který připravuje rostlinku na opravdový zázrak.

V době, kdy nezkušený začátečník již dávno vzdal celý projekt, se zkušený zahradník dočká radostného, téměř šokujícího překvapení. Křehké rostlinky se nejen probudí k životu, ale začnou růst neuvěřitelnou rychlostí až 50 cm za den. Sílí, mohutní a mění se v dospělé nádherné bambusové stromy takřka před očima.

Trpělivost je nutná nejen pro pěstitele čínského bambusu. Vyžaduje ji i práce na projektech, obzvlášť tam, kde hodně záleží na lidech, tam, kde je potřebná změna způsobu myšlení a chování. V takových případech je nezbytné neočekávat „instantní“ výsledky. I když se na první pohled zdá, že naše práce a snaha jsou k ničemu, musíme věřit, že tak jako u čínského bambusu dochází i v lidských srdcích a myslích k nepostřehnutelným změnám, které jednoho dne přinesou viditelný užitek. Děláme-li svoji práci důsledně a s nadšením, není síly, která by mohla zabránit tomu, aby náš projekt eventuálně neuspěl a nezačal přinášet výsledky.

6 Je váš žebřík opřen o správnou zeď?

Skupinka vězňů pracovala dlouho na přípravě plánu útěku z věznice. Konečně byli připraveni! Podařilo se jim pracně sestrojit skládací žebřík, aby mohli překonat vysokou zeď, která je dělila od svobody. Připravili si také „lano“, aby se na druhé straně zdi mohli bezpečně dostat dolů. Během tmavé noci dokončili práci s přepilováním mříže v okně své cely a spustili se na nádvoří. Sestavili žebřík, opřeli jej o zeď a začali překonávat překážku.

Jaké bylo jejich překvapení, když se během zlomku vteřiny ozval zuřivý štěkot psů. Útěk byl prozrazen! Příliš pozdě si uvědomili, že ve tmě a spěchu opřeli žebřík o špatnou zeď. Místo na svobodě byli na malém dvorku, kde měli dozorci v pohotovosti hlídací dogy.

Henri David Thoreau, americký spisovatel a básník, řekl: „Většina lidí vede život tichého zoufalství.“ Léta budovali svůj podnik, kariéru, investiční portfolio, jen aby zjistili, že to byl žebřík opřený o špatnou zeď. Můžeme úspěšně stoupat po žebříku politické nebo organizační popularity, ale jestliže to je na úkor štěstí naší rodiny, máme svůj žebřík opřený o špatnou zeď. Je to jako s lodí, která se plaví špatným směrem. Sebevětší rychlost a úsilí jí nepomůže k dosažení správného přístavu.

V knize „7 návyků úspěšných lidí“ americký motivační spisovatel Stephen Covey popisuje důležitý princip úspěšných manažerů. Říká: „Začněte projekty s jasnou vidinou cíle.“ Pro Coveyho tento princip není stěžejním. Podle něj je nejdůležitější zjistit, jestli jsou naše cíle správné. Covey elegantním způsobem následovně aplikuje metaforu žebříku do osobního nebo manažerského života: „Dříve než začnete stoupat po firemním žebříku, ujistěte se, že je opřený o správnou zeď.“ Může se totiž stát, že stoupáme po žebříku „úspěchu“ za cílem, který vůbec nestojí za to, abychom jej dosáhli. Slepá výkonnost může být pastí. Můžeme být nesmírně úspěšní vytvářením hodnot, o které nikdo nestojí.

„Vyvarujme se toho, abychom dělali dobře špatnou věc.“

7 Složka profesora Stewarda

Profesor psychologie John Steward zUniverzity vLA jednou přinesl do třídy patnáct složek z koženky slogem univerzity. Pod tímto znakem byl nápis „Survival kit“ – souprava kpřežití.

Postavil se před své dospělé studenty adramaticky prohlásil, že obsah této složky významně ovlivní jejich životy akariéru. Popis složky vyvrcholil následujícím prohlášením: „Okamžikem, kdy vám rozdám tyto složky, bude váš život rozdělen na období před apo jejich obdržení.“

Studenti se nemohli dočkat, těšili se jako malé děti na chvíli, kdy budou složky rozdány aoni budou moci do nich nahlédnout. Když jim profesor Steward konečně předal svůj dárek, nikdo neměl odvahu podívat se jako první. Jaké bylo jejich překvapení, když po jejich otevření studenti spatřili na pravé straně složky přilepené zrcadlo, zněhož na ně hleděl odraz jejich obličeje. Na druhé straně složky byl velký nápis:

„Právě se díváte do tváře člověka, který je kompletně odpovědný za to, kdo jste, aza to, kým budete…“

Tato metafora vychází ze základních životních principů:

• Máme svobodnou vůli.

• Máme svobodu volby.

• Pro vše, co jsme nebo co budeme, jsme se rozhodli svobodně (nebo jsme se rozhodli přijmout rozhodnutí někoho jiného).

• Proto jsme kompletně odpovědní za své úspěchy, neúspěchy, za současnost ibudoucnost.

Nedostatek osobní odpovědnosti je jedním znejvětších problémů zaměstnanců, manažerů, členů komunity nebo členů rodiny. Osobní odpovědnost znamená nesvádět vinu za naše problémy nebo neúspěchy na „stranu avládu“, na zaměstnavatele, na šéfa podniku, na učitele, na rodiče, na horoskop, na partnera či okolnosti. Nepřevzít odpovědnost za svůj život nebo kariéru představuje past, zekteré takřka není úniku.