Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Oldřiška Ciprová

Ema a jednorožec
Záhadné bludiště

Ilustrace Lenka Němcová

Vydala Grada Publishing, a.s., pod značkou Bambook
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400
jako svou 6663. publikaci

Odpovědná redaktorka Magdaléna Jimelová
Návrh obálky Šimon Jimel
Grafická úprava a sazba Šimon Jimel
První vydání, Praha 2017
Vytiskly tiskárna FINIDR s.r.o., Český Těšín

© Grada Publishing, a.s., 2017

ISBN 978-80-271-9898-6 (ePub)
ISBN 978-80-271-9897-0 (pdf)
ISBN 978-80-271-0534-2 (print)

Prolog

Čarodějka Aislin cítila vzádech nepříjemné mrazení. Rychle se vúzké chodbě otočila, ale nikdo za ní nestál. Právě odcházela zRady moudrých apomyslela si, že je asi trochu přetažená. Už blázním, říkala si rozpačitě, ale pocit, jako by ve ztichlétemné chodbě zámku nebyla sama, ji neopouštěl. Už celé dny ji trápilo to podezřelé šimrání vzadu na krku signalizující, že něco není vpořádku. Jenomže se zdálo, že čarodějčiny smysly jí poprvé vživotě neříkají pravdu.

Nic Aislin nehrozí.

Nebo ano?

Teď dokonce něco zaslechla. Znělo to, jako by nikdo tiše syknul.

Znovu se otočila askepticky se rozhlédla kolem sebe. Už už začala kroutit hlavou sama nad sebou, když konečky prstů začaly čarodějce nabíhat abrnět. Než však stačila pochopit, že její vjemy fungují výborně, vprostoru se cosi zhmotnilo.

Aislin strachy zatajila dech. Z tohoprázdna kolem ní začaly vystupovat temné stíny anabývaly tvaru avelikosti takřka lidských postav, oděných do dlouhých černých plášťů sobrovskou kapucí, jež měla halit tvář.

Ale Aislin věděla, že kapuce je tady spíš jen na efekt, protože pod ní se žádná tvář neskrývala. Ostatně ani pod plášti nebyla žádná těla.

Noční můry totiž žádná těla neměly.

Mohly být čímkoli ataky ničím. Naposledy je Aislin viděla vpodobě zlověstně černých vraníků. Ale iteď, když vypadaly úplně jinak, je bezpečně poznala. Šlo oten tíživý pocit prázdnoty, který zaplavil čarodějčino srdce, kdykoli se noční můry objevily.

Prázdné temné postavy ji zatím obklíčily.

„Co chcete?“ zašeptala do ticha.

„Ty víš,“ zasyčel jeden zhávů azjeho pláště vystřelila průsvitná kostnatá ruka směrem kčarodějce.

Aislin naprázdno polkla abezděky sevřela dlaň kolem předmětu, který jí visel na krku. Okamžitě musí něco udělat. Rychle zavřela oči asnažila se soustředit. Musí navázat spojení sKeirou, mnoho času nezbývá.

„Nenechte ji, aby začala kouzlit,“ zaskřípala slova vjiné kápi.

„Vyvolená!“ špitla Aislin zposledních sil. „Přiveď Emu!“