Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

JUDr. et Bc. Ondřej Preuss, Ph.D.

Mgr. Nikola Šedová

Dostupný advokát: Jak na běžné právní situace

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00  Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 8 556. publikaci

Realizace obálky Robert Prokopec

Sazba a zlom Jan Šístek

Formát ePub Jan Šístek

Odpovědná redaktorka Ing. Kateřina Patková

Počet stran 256

První vydání, Praha 2023

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2023

ISBN 978-80-247-4917-4 (ePub)

ISBN 978-80-247-4916-7 (pdf)

ISBN 978-80-271-5165-3 (print)

Úvod

„Já nerad vařím podle kuchařky. Psali tam krájejte tři dny starý housky. Já nekrájel ještě ani den a už jsem jich měl plnou vanu...,“ říkal kdysi v jednom ze svých komických výstupů Felix Holzmann. Tohoto citátu si všiml ústavní soudce Vojtěch Šimíček, když se snažil přiblížit právo běžnému člověku. Podle něj totiž ukazuje, jak lze vykládat jakýkoliv psaný text, včetně právních norem. Buď rozumně, s ohledem na jeho smysl a účel, anebo gramaticky zcela přesně a důsledně, avšak ve svém důsledku úplně nesmyslně a hloupě. Tvrdí, že podle tohoto způsobu výkladu lze rozdělit většinu právníků – na logicky a rozumně uvažující a na pusté formalisty.

Předkládaná publikace se snaží provést čtenáře světem práva nejen logicky a rozumně, ale hlavně prakticky. Z naší zkušenosti s tisíci drobnými případy víme, že svět práva je skutečně velmi barvitý a multidimenzionální.

Dostali jsme tak například i tento dotaz: „Je možno považovat psa za účastníka společné domácnosti a požadovat po něm platbu za užívání společného výtahu? Pes ve výtahu nejezdí sám, doprovází své majitele.“ Sousedským sporům se budeme věnovat na str. 227 v kapitole zaměřené na nemovitosti.

Jindy zase zvoní telefon a zazní otázka: „Jak se řekne to..., když soud rozhodne podle jiného soudu?“ Bez zamyšlení odpovídáme: „Precedent?“... „Ano, výborně, díky!“ zazní z telefonu a bez pozdravu je hovor ukončen. Sporům a soudnictví se budeme věnovat v kapitole Spory a vymáhání na str. 197 též.

Jako není malých rolí, není ani malých sporů. Proto nemáme rádi sousloví „bagatelní spor“. Podle českého práva totiž do této kategorie spadá většina spotřebitelských sporů. I koupě lyží nebo spotřebiče do domácnosti se může stát noční můrou. A to teprve přichází doba umělé inteligence, která překoná i toho nejotravnějšího pracovníka zákaznické linky zatajujícího možnosti reklamace. Blíže se spotřebitelskému právu budeme věnovat na str. 117 v kapitole Nakupování a spotřebitelská práva.

Nejen ve spotřebitelských sporech je důležitá důvěra v právního zástupce. Jednou jsme přebírali případ rozvodu v situaci, kdy se klientka rozešla ve zlém se svou předešlou právní zástupkyní. Měla totiž za to, že moc „pomrkává“ na jejího manžela během soudního stání. Rodinným záležitostem včetně dědictví, jenž může i solidní rodinu notně potrápit, se budeme věnovat na str. 15 v kapitole Rodinné právo a dědictví.

Někdy však člověk narazí na opravdové bizarnosti. Taková situace může nastat již při četbě spisu, citujeme: „Žalobu odůvodnil tím, že mu byl způsoben pracovní úraz při výrobě a montáži předizolovaného potrubního systému zaměstnancem J. N., který z nemístného žertu v době, kdy žalobce byl při výkonu práce ohnut a otočen k němu zády, přiložil mu ústí hadice vzduchového kompresoru, který byl v provozu, k análnímu otvoru, čímž došlo ke vniknutí stlačeného vzduchu přes konečník do střevních kliček a proděravění střevní stěny tlustého střeva o průměru dvou centimetrů a k několika menším proděravěním střeva v důsledku působení stlačeného vzduchu.“

Slavné je v tomto ohledu i rozhodnutí Nejvyššího soudu, ke kterému se ještě vrátíme. Soud uvedl, že korektním pokynem k zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví na pracovišti může být i vulgární vyjádření či nadávky vedoucího zaměstnance. Doslova: „Kurva, nelezte tam na ty světlíky, můžete sletět.“ Pracovnímu právu se věnujeme na str. 71.

Největší kuriozity ale člověk zažije přímo ve víru všedního dne. Například náhle volá pán a velmi šroubovitě uvádí svůj dotaz. Nakonec se ukáže, že nepotřebuje právní službu, jen teď překládá detektivku a nemůže přijít na to, jak správně označit soud někde uprostřed australské buše.

Tato kniha však nejde na rozdíl od svého úvodu po kuriozitách, nesleduje ani školometské členění práva. Vycházíme z naší praxe a z toho, co klienty opravdu zajímá a trápí. Tím je tedy dána i struktura kapitol a jejich částí.

Jak uvádíme hned v úvodní kapitole, naším cílem v této publikaci je poskytnout čtenářům ucelený a praktický přehled o právech a povinnostech. Bez advokáta se však člověk v některých situacích neobejde ani se sebelepším přehledem. I to je však důležité poznání. Vědět, kdy právní pomoc vyhledat. V naší online advokátní kanceláři jsme tak pomohli vyřešit již tisíce různých problémů, co je však důležitější, stejnému, ne-li většímu, počtu problémů jsme pomohli předejít. A to je podstatné.

Kapitola 1

Rodinné právo adědictví

Co je účelem práva? Atedy irodinného práva? Vyřešit střety aochránit legitimní zájmy. Urodinného práva je to zejména zájem bezbranných dětí. Naším cílem vtéto kapitole je poskytnout čtenářům ucelený přehled ofungování rodinného práva adědictví. Dále se dozvíme, jak právo tyto zájmy chrání (nebo by alespoň mělo). Poučíme se oprávech apovinnostech spojených smanželstvím, rodičovstvím, rozvodem, péčí oděti adědictvím. Získáme praktické informace, srozumitelné vysvětlení klíčových pojmů apříklady, které nám pomohou této oblasti porozumět anavigovat se vjejích vodách, často rozbouřených. Bouře bohužel může, zejména vrodinných vztazích, někdy přijít izčistého nebe.

Právní teoretici by možná rodinné právo adědictví nespojovali do jedné kapitoly. Vpraxi se však často jedná ovelmi provázané pojmy, aproto je předkládáme takto propojené. Advokát vtěchto případech nevystupuje jen jako odborník na chladnou literu zákona, ale zastává ifunkci (jak to trefně označila jedna naše kolegyně) terapeuta apřítele na telefonu.

Na následující řádcích se budeme snažit nastínit jednotlivá pravidla avztahy takovým způsobem, aby se, vlepším případě, advokát nemusel vůbec zapojit. Apředevším, aby se neshodám předcházelo, např. předmanželskou smlouvou nebo posledním pořízením (tedy závětí).

Majetkové právo vmanželství

Začněme od Adama. Ten sice sEvou společné jmění manželů řešit nemusel, ale dnešní manželé nežijí ani vráji, ani za jeho zdmi. Musíme se proto připravit ina to, že život se někdy neubírá směrem, který bychom si přáli.

Stále více párů ještě před uzavřením manželství preventivně sepisuje předmanželskou smlouvu. Jak se sjejí pomocí lze uchránit před dluhy apro jaké další účely může sloužit? Ajak je to srežimem majetku, pokud žádnou podobnou smlouvu neuzavřeme?

Majetkové režimy vmanželství

Majetek manželů může podléhat smluvenému, zákonnému, případně isoudnímu režimu. Jak se navzájem odlišují?

1. Smluvený majetkový režim– pokud se snoubenci či manželé rozhodnou, že nechtějí mít společné jmění manželů nebo ho chtějí určitým způsobem upravit, mohou za tím účelem uzavřít smlouvu. Snoubenci by si měli vpředmanželské smlouvě sjednat aurčit, který znich bude spravovat společné jmění manželů. Tedy například to, že je vždy vyžadován souhlas druhého zpartnerů pro smlouvy ajiné záležitosti týkající se majetku. Případně se domluvit na tom, že vždy rozhoduje pouze jeden konkrétní partner, nebo že každý znich může jednat omajetku sám bez souhlasu toho druhého (což není vběžném režimu společného jmění manželů možné např. unemovitostí). Pokud je jeden zmanželů dle dohody oprávněn společné jmění spravovat, může samostatně vystupovat například ivsoudním nebo jiném řízení. Souhlas druhého manžela se vtakovém případě vyžaduje pouze při nakládání se společným jměním jako celkem, při nakládání se společným obydlím, případně při ujednání trvalého zatížení nemovitosti.

2. Soudem stanovený režim– není příliš častou variantou. Může vzniknout vdůsledku soudního rozhodnutí na návrh některého zmanželů, je-li pro to závažný důvod, například extrémní marnotratnost partnera (nezřízené požívání tichých vín).

3. Zákonný režim– takzvané společné jmění manželů. Ačkoliv jej zmiňujeme na posledním místě, bývá tento režim pravidlem. Spadají do něj ti manželé, kteří se vzali ažádnou smlouvu neuzavřeli. Do společného jmění manželů spadá veškerý majetek, který manželé po svatbě nabyli (tedy například to, co si jeden znich, nebo oba dohromady zakoupili), ale patří sem ivzniklé dluhy (typicky půjčka jednoho či obou zmanželů). Ivrámci tohoto režimu zaznamenáváme několik výjimek.

Do společného jmění nepatří:

• majetek pro osobní potřebu– tedy pokud si muž koupil ze společných peněz například drahé značkové hodinky ažena šperk, typicky se ale jedná oběžné oblečení, telefon apod.,

• majetek nabytý děděním adarem– např. nemovitost, kterou žena zdědí po zesnulé matce,

• velké zápůjčky jednoho zmanželů, knimž druhý zmanželů nedal souhlas.

Předmanželská smlouva

Vraťme se ke smluvenému majetkovému režimu. Ač zákon pojem předmanželská smlouva nezná, tento termín se používá zcela běžně pro úpravu budoucího majetkového režimu po svatbě. Bohužel má někdy pověst jakéhosi ničitele romantiky či symbolu nedůvěry mezi budoucími manžely (kteří údajně současně se svatbou pomýšlejí ina rozvod). Realita může být ale přesně opačná.

Předmanželská smlouva představuje ve vztahu sice poměrně pragmatický krok, ale vzásadě ji lze snoubencům doporučit, ato nejenom vpřípadě, kdy jeden zpartnerů disponuje větším majetkem či podniká. Pojďme se společně podívat na některé mýty, snimiž je smlouva spojována.

Mýty opředmanželské smlouvě

Mýtus 1: Předmanželská smlouva se uzavírá, protože snoubenci tajně pomýšlejí na rozvod anedůvěřují si.

Realita: Nemusí být zdaleka pořizovaná jen pro okamžiky rozvodu, ale může naopak ivztah zachránit, například pokud díky ní turbulence vpodnikání jednoho zpartnerů nezasáhnou majetek partnera anedostanou tak celou rodinu do exekucí či jiných obdobných problémů.

Ve smlouvě si partneři mohou upravit, zda budou mít jako manželé společný majetek aco do něj bude patřit, nebo zda bude mít každý zcela oddělené jmění. Tato smlouva se ovšem týká skutečně jen majetku. Nelze vní upravovat porozvodové rozdělení dětí nebo kdo bude platit jaké výživné.

Mýtus 2: Předmanželská smlouva chrání majetek bohatšího zpartnerů tak, že na něj méně movitější partner nemá nárok.

Realita: Nastíněná možnost sice může zjednodušeně vystihovat jednu zforem majetkového režimu partnerů vmanželství, ale stejně tak může dojít kpravému opaku. Partner, který nabyl určitý majetek před svatbou, jej může vrámci předmanželské smlouvy učinit součástí společného jmění manželů, ač by ktomu samotným uzavřením sňatku nedošlo. Rovněž lze např. společnou nemovitost napsat na toho zmanželů, který nepodniká, aochránit tak společné bydlení.

Předmanželskou smlouvu tedy nelze chápat jako něco negativního, co naruší pouto mezi manžely. Jde ovýznamný krok, pro ty, kteří chtějí finance amajetek řešit jinak, než ukládá zákon. Podstatný je její obsah azda na něm panuje oboustranná shoda.

Co umožní (před)manželská smlouva

Vobecném povědomí sice máme termín předmanželská smlouva, ale jde osmlouvu, která může být klidně uzavřena až vprůběhu manželství. Například vokamžiku, kdy začne některý zpartnerů podnikat. Vtakovém případě ale platí od data, které bude na dokumentu uvedeno. Nesmí být ovšem použit zpětný termín včase súmyslem pokrýt partnerovy dluhy. Pokud vznikly dříve, než byla smlouva uzavřena, jsou dluhy společné.

Jak jsme uvedli, předmanželská smlouva mění zákonný režim majetku manželů, ato takto:

• Režim oddělených jmění– po svatbě bude mít každý dál svůj vlastní majetek (asvoje vlastní dluhy). Neznamená to ovšem, že mezi manžely nemůže vzniknout běžné spoluvlastnictví (obdobně, jako si mohou společné auto či dům koupit třeba přátelé, kteří si udané věci jasně stanoví majetkové podíly).

• Odložení vzniku společného jmění ke dni zániku manželství– při volbě tohoto režimu bude po celou dobu manželství každý zmanželů nabývat majetek „za svoje“ amůže sním libovolně nakládat, ato až do okamžiku zániku manželství. Ve chvíli, kdy je manželství rozvedeno (nebo zanikne třeba smrtí jednoho zmanželů), pak vše, co bylo pořízeno během manželství, „spadne“ do společného jmění. To se musí následně vypořádat podle toho, co zde na konci manželství „zbylo“. Tato možnost je spíše teoretická avpraxi se sní příliš často nesetkáváme.

• Zúžení společného jmění manželů– může se vyplatit vpřípadě, kdy je zde nedořešená finanční situace snoubence, případně druhý ze snoubenců podniká aručí za případné dluhy zpodnikání svým majetkem. Tímto způsobem lze za trvání vyjmout ze společného jmění věci, které se vněm nacházejí, například společně koupený byt, astanovit, že je nadále ve výlučném vlastnictví jednoho zmanželů. Touto formou lze ale také vymezit výlučné vlastnictví kvěcem, které manželé teprve vbudoucnu pořídí.

• Rozšíření společného jmění manželů– otakový majetek, který do něj podle zákona běžně nespadá (typicky oněco, co nabyl některý zpartnerů již před svatbou). To se vyplatí třeba vpřípadě, kdy si jeden zpartnerů ještě před svatbou koupí dům, do něhož chce druhý ze snoubenců po svatbě investovat. Pak se mohou dohodnout, že dům bude zařazen do společného jmění.

Vněkterých případech se ovšem režim odchýlený od zákona nevyplatí asituaci jen zbytečně komplikuje. Nerozhoduje výše majetku jako takového, ale spíš to, jakým způsobem byl pořízen, jak je sním dále nakládáno akdo sním disponuje.

Co předmanželská smlouva neumožní

Již víme, že smlouva se smí týkat pouze majetku. Jakékoliv závazky, sliby či podmínky nemajetkové povahy jsou zapovězeny. Chce-li si jeden zpartnerů smlouvou vymínit teplé večeře či pravidelné dovolené umoře, má smůlu. Smlouva samozřejmě nesmí být vrozporu se zákonem, ato ani vpřípadech týkajících se majetku či financí obecně. Smlouvou tak například nelze zrušit vyživovací povinnost vůči dětem.

Jak předmanželskou smlouvu sepsat

Předmanželská smlouva musí mít formu notářského zápisu. Smlouvu lze nechat notářem zapsat do Seznamu smluv omanželském majetkovém režimu. Není to sice povinné, ale výhodné ano– manželé pak totiž nemusejí smlouvu předkládat při každé půjčce nebo při exekuci. Banka iexekutor si musí informace ze seznamu zjišťovat. Pokud tedy budou mít manželé oddělené jmění ajeden znich se ocitne vexekuci, exekutor je povinen si ověřit vseznamu, zda je zde předmanželská smlouva zapsaná.

Dluhy manželů

Někdy se stává, že partneři nemají navzájem ani velmi orientační přehled ofinanční situaci toho druhého. Dluhy (ať už současné či předpokládané) jsou jedním znejčastějších důvodů, proč se předmanželská smlouva uzavírá. Může totiž před jejich dopady efektivně ochránit.

Příklad

Pan Robert se před několika lety obrátil na advokátní kancelář sdotazy týkajícími se vhodné právní formy pro založení cestovní agentury. Spolu sním přišla ijeho snoubenka Eva, která svého partnera podporovala ve všem, včetně jeho nového podnikatelského plánu. Jako opatrnější zpáru ale současně chtěla mít jistotu, že její (či spíše jejich společný) majetek bude vbezpečí, ikdyby doba rozvoji cestovní agentury příliš nepřála, nebo podnikatelský plán prostě nevyšel.

Vzhledem kplánovanému sňatku jsme tedy snoubencům doporučili uzavření předmanželské smlouvy, navrhli její obsah azprostředkovali její uzavření unotáře tak, jak předpokládá zákon. Bohužel doba covidových lockdownů azákazů cestování přála spíše zavedeným astabilním cestovním kancelářím aagenturám, což nebyl případ agentury pana Roberta. Cestování po světě bylo znemožněno, zákazníci hromadně rušili zájezdy apan Robert se ocitnul nejprve bez prostředků aposléze ive značných dluzích. Oba manželé následně zpětně kvitovali spovděkem tip na uzavření předmanželské smlouvy, která ochránila jejich majetek, včetně společného bydlení, před exekucí.

Ivpřípadě, že žádnou obdobnou smlouvu uzavřenou nemáme, platí, že žádný zmanželů neručí svým výlučným majetkem (tedy zděděnými prostředky, dary či majetkem nabytým před sňatkem) za dluhy manžela či manželky.

Co když dlužím již před vstupem do manželství

To, že se někomu nevydaří například podnikání nebo se vinou jiných nepříznivých okolností zadluží, se může stát téměř každému. Co když ale již před vstupem do manželství víme, že partner dluží větší obnos peněz, či je přímo postižen exekucí? Má nás to odradit od sňatku?

Ani vtakovém případě nemusí být naše radostné chvilky zakaleny vidinou, že budeme sami vtaženi do podobné situace. Izde může být totiž řešením předmanželská smlouva, která majetek dlužníkova partnera ochrání. Je ale třeba být inadále obezřetný. Sepsanou smlouvu je třeba zapsat do Seznamu listin omanželském majetkovém režimu. Dalším doporučením je pak uschovávání všech faktur aúčtenek. To se může hodit ve chvíli, kdy bude jeden zmanželů dokládat, že byla konkrétní věc pořízena za jeho vlastní peníze anenáleží tak druhému, zadluženému manželovi, případně není součástí společného jmění manželů. Prokázat lze ipůvod hotovosti vdomácnosti, například uschováním potvrzení ovýběru zúčtu.

Pokud by smlouva nebyla uveřejněna, pak je třeba třetí osoby, azejména pak exekutora, sjejím obsahem seznámit asmlouvu doložit.

Jak právo pamatuje na ochranu věřitelů

Zákon se snaží odlišit účelové uzavírání předmanželských smluv. Platí totiž, že zavázal-li se jeden zmanželů vdobě, od níž do změny nebo vyloučení zákonného majetkového režimu uplynulo méně než šest měsíců, může být pohledávka jeho věřitele uspokojena ze všeho, co by bylo součástí společného jmění, kdyby ke smlouvě manželů nebo krozhodnutí soudu nedošlo.

Registrované partnerství

„Manželství pro všechny“ je doposud pouze fráze, ojejímž naplnění se přou politické strany ve sněmovně avdobě vzniku této knihy nebylo doposud schváleno. Podle jeho odpůrců je registrované partnerství ekvivalentní azcela dostačující. Obstojí však tato proklamace zhlediska práva?

Podle zákona oregistrovaném partnerství je takové partnerství trvalým společenstvím dvou osob stejného pohlaví. Vzhledem ktomu, že zákon hovoří opojmu partner, budeme ho imy vtextu nadále používat, byť svědomím, že se stejnou měrou vztahuje ina ženy, tedy partnerky.

Registrovat se tedy lze jen sčlověkem stejného pohlaví, oběma partnerům musí být alespoň 18 let, musí být plně svéprávní aani jeden znich nesmí být už registrován (nebo ženatý či vdaná). Registrovat se samozřejmě také nelze sblízkými příbuznými. Dále aspoň jeden zpartnerů musí mít české občanství.

Registrované partnerství versus manželství

Na rozdíl od klasického manželství smí registrace oficiálně proběhnout jen před některým ze čtrnácti matričních úřadů vrepublice. Výběr místa je tak pro stejnopohlavní páry značně zúžen. Ne každý zúřadů totiž povoluje obřad mimo budovu radnice.

Ani vdalších oblastech se partnerství smanželstvím porovnávat příliš nedá. Především co se týče majetku avýchovy dětí. Registrovaní partneři nemají společné jmění, které automaticky vzniká vmanželství. Každý má své samostatné vlastnictví, ledaže si záměrně určité věci pořídí do spoluvlastnictví surčenými podíly. Na to je potřeba myslet. Pokud se tedy registrovaní partneři domluví tak, že jeden zůstane vdomácnosti abude se třeba starat oděti, zatímco druhý vydělává aza jeho peníze se poté koupí třeba byt či auto, partner vdomácnosti nebude mít kbytu či autu žádná práva. Když budou partneři chtít, aby iten druhý měl na věcech spoluvlastnický podíl, musí to smluvně upravit.

Další majetkovou oblastí, na kterou je třeba pamatovat, je dědění. Na rozdíl od manželství, registrovaní partneři po sobě automaticky nedědí. Pokud měl jeden zregistrovaných partnerů děti anepořídil závěť, tak po něm druhý partner bohužel nezdědí nic, ikdyby spolu žili mnoho let. Registrovaní partneři totiž dědí stejně jako nesezdaní partneři až ve druhé dědické třídě, tedy pokud zesnulý neměl děti, adědí společně srodiči svého partnera.

Jednou zmála oblastí, vníž se práva registrovaných partnerů podobají právům manželů, jsou paradoxně práva bývalých partnerů ajejich nároky na výživné. Výživné může bývalý partner požadovat vpřípadě, že se ocitne vnouzi, kdy není schopen se sám uživit apoměry aschopnosti jeho partnera umožňují, aby mu na výživu přispěl. Může se také jednat otzv. sankční výživné, jež může požadovat ten partner, který se na rozvratu partnerství spíše nepodílel akterý tím utrpěl závažnou újmu. Sankční výživné se platí maximálně po dobu tří let.

Výchova aadopce dětí

Dnes je už celkem běžné, že dva gayové či dvě lesby vregistrovaném partnerství společně vychovávají děti. Oficiálním rodičem dětí však vždy může být pouze jeden zpartnerů. Rodičem se může stát buď tak, že je od narození zapsán jako biologický rodič dítěte. Druhou možností je adopce. Vroce 2016 Ústavní soud vČR umožnil, aby iregistrovaný partner mohl adoptovat dítě. Stále ho však smí osvojit jen jako jednotlivec. Na rozdíl od manželství registrovaní partneři nemohou dítě adoptovat jako pár aoba se tak stát oficiálně jeho rodiči. Toto má následky zejména při rozchodu partnerů či úmrtí jednoho znich. Partner, který nebyl oficiálně rodičem dítěte, kněmu nemá žádná práva.

Co když partnerství nevyjde

Stejně jako jakékoliv jiné soužití dvou osob, nemusí ani registrované partnerství trvat věčně amůže dojít krozchodu. Partneři nepodávají žádost orozvod, ale návrh ksoudu, kde žádají ozrušení partnerství. Řízení je odost jednodušší než urozvodu manželství. Usoudu stačí prokázat, že partnerství již fakticky netrvá asoudce partnerství zruší. Neřeší se zde děti ani případný společný majetek.

Rodiče aděti

Peníze rozhodně nejsou všechno. Ve skutečnosti iprávní úprava rodiny vidí těžiště jinde. Chráníme totiž hlavně děti, jejich práva, jejich vztahy sblízkými ajejich nejrůznější zájmy. Vprvé řadě si však již od pradávna klade zákonodárce klíčovou otázku. Kdo jsou vlastně ty osoby blízké? Kdo jsou rodiče? Ajaké mají vůči dítěti povinnosti?

Kdo je otcem

„Matka je vždy jistá“, říká se. Matkou dítěte je žena, která ho porodila. Otom není pochyb. Sotci je však situace komplikovanější. Jak probíhá určení otcovství vmanželství imimo něj? Aco když naopak domnělý otec svůj vztah kdítěti popírá?

„Otec je vždy nejistý“, říká se. Kdo je otcem dítěte, opravdu nemusí být zcela jisté. Občanský zákoník proto hovoří otřech tzv. domněnkách otcovství:

První domněnka: Otcem je manžel matky

Vpraktických otázkách života přináší manželství nesporné výhody. Jednou znich je jednoduché uznání otcovství. Jsou-li rodiče dítěte zároveň manželi, automaticky je za otce dítěte považován manžel matky. Vtakovém případě rodiče nemusí ani navštívit matriku, jako je tomu unesezdaných párů. Narodí-li se dítě do manželství, všechny potřebné doklady získává matriční úřad přímo zporodnice (která má kdispozici vše potřebné, včetně oddacího listu rodičů).

Ajak je to vpřípadě rozvodu? Porodí-li matka dítě do 300 dnů od rozvodu, je otcem určen bývalý manžel (jiná situace by nastala, pokud by se matka do té doby znovu provdala).

Co se děje vpřípadě, že kpočetí dítěte došlo umělým oplodněním? Je-li žena vdaná, za otce je opět automaticky považován její manžel. Pokud vdaná není, jako otec se zhlediska práva bere muž, jenž dal kumělému oplodnění souhlas.

Ne vždy je ale situace takto přímočará. Jaké jsou další možnosti určení otcovství?

Druhá domněnka: Otcem je muž, snímž matka učiní tzv. souhlasné prohlášení rodičů

Pokud nejsou partneři sezdáni, ideální je vyřešit vše potřebné na matrice ještě před porodem dítěte pomocí souhlasného prohlášení obou rodičů. Tento úkon lze samozřejmě provést ivpřípadě již narozeného dítěte. Souhlasné prohlášení rodičů se laicky označuje jako „uznání otcovství“.

Souhlasným prohlášením lze určit otcovství pouze jednou anení možné ho vzít zpět. Svými podpisy zároveň rodiče stvrzují, že už neurčili otcovství ktémuž dítěti jiným matričním úřadem nebo soudem. Vpřípadě, že by tomu tak bylo, hrozí jim pokuta.

Pro souhlasné prohlášení stačí, aby se oba rodiče osobně dostavili na matriku. Potřebují ssebou: rodný list otce imatky, doklady totožnosti, těhotenský průkaz matky, pravomocný rozsudek soudu orozvodu manželství (je-li matka rozvedená), úmrtní list manžela (je-li matka čerstvou vdovou).

Do souhlasného prohlášení partneři uvedou také jméno apříjmení dítěte. Pokud se dítě ještě nenarodilo, je nutné uvést jméno pro chlapce ipro dívku.

Tip: Vyživovací povinnost kdítěti má vždy otec, který je za otce považován podle práva aje zapsán vmatrice, ato ivpřípadě, kdy by se například vdeseti letech dítěte zjistilo, že není biologickým otcem. To stejné platí ivpřípadě dědictví.

3. domněnka: Otcem dítěte je muž, který smatkou souložil vrozhodné době, přičemž otcovství určí soud

Dojde-li ksituaci, že se partneři, kteří nejsou sezdáni, neshodnou, apartner nechce být zapsán do rodného listu dítěte, je nutné, aby se matka dítěte obrátila na soud, jenž pak otcovství určí. Aplatí to inaopak. Může se stát, že matka odmítne otce zapsat do rodného listu, přestože ten ozápis stojí. Pak se na soud samozřejmě může obrátit idomnělý otec dítěte.

Soudní řízení je zahájeno návrhem na určení otcovství. Návrh může podat nejenom matka, ale iotec či teoreticky idítě.

Co se děje usoudu? Soud nejprve vyslechne matku iúdajného otce dítěte. Vněkterých případech může soudce rozhodnout ootcovství ibez genetických testů. Častěji ale dochází kvypracování znaleckého posudku, pro nějž se využívají právě testy DNA. Test se provádí na již narozených dětech. Pokud se dítě ještě nenarodilo, existuje sice teoretická možnost odebrat ktestování plodovou vodu nebo krev plodu, jedná se ovšem ovysoce riskantní, aproto nedoporučovaný postup.

Vyhotovit znalecký posudek může trvat týdny, ale iměsíce. Jakmile dojde kjeho vypracování, následuje další soudní jednání, kdy soud na základě posudku buď rozhodne ourčení otcovství, nebo žalobu zamítne. Proti rozhodnutí soudu se může kterýkoliv zúčastníků odvolat.

Vrámci tohoto soudního řízení se projednává také rodičovská odpovědnost– komu zrodičů bude dítě svěřeno do péče ajaká výše výživného bude určena druhému rodiči.

Příklad

Vkuriózní situaci se ocitnul pan David, který si našel vdanou přítelkyni Kateřinu. Ačkoliv se přítelkyně od svého manžela oficiálně odstěhovala ažila sDavidem, rozvod trval déle, než zamýšleli, apřítelkyně mezitím otěhotněla. Podle zákona svědčila první domněnka otcovství otci dítěte, stím ovšem David ani Kateřina nesouhlasili. Překvapivě ale na svém otcovství trval zákonný manžel Kateřiny, kterému nejspíš připadalo dítě (byť cizí) jako poslední možnost, jak ksobě manželku připoutat zpět.

Kvyřešení tedy zcela zjevně muselo dojít vsoudním řízení. Kvůli zhrzenému manželovi, který se dokonce proti zcela jasnému rozsudku odvolal, se ovšem vše zbytečně komplikovalo.

Ootcovství lze rozhodnout ipo letech

Test otcovství lze provést prakticky kdykoliv během života, vjakémkoliv věku dítěte idomnělého otce. Jak se však postupuje vpřípadě, že už je domnělý otec po smrti? Ivtakové situaci je možné test DNA provést, jen je to poněkud komplikovanější. Jednou zmožností je získat vzorky DNA od žijících příbuzných domnělého otce. Tyto případy jsou vyhrazené soudům. Výjimečně se stává, že se zachoval biologický materiál zemřelého domnělého otce. Na jeho základě je pak rovněž možné test otcovství provést.

Popření otcovství

Zjištění muže, že je nastávajícím otcem, vněm vyvolá videálním případě radostné pocity. Život ale může přinést isituace, kdy daný muž tuší, že je otcem dítěte nejspíš někdo jiný, případně ví sjistotou, že dítě jeho není, ačkoliv pro to svědčí zákonná domněnka. Jak tedy postupovat?

Právní abiologické otcovství jsou odlišné kategorie. Videálním případě se setkávají ujednoho muže, ale ne vždy tomu tak je.

Někdy nastanou situace, kdy je zájmem všech zúčastněných faktický rozpor mezi právním abiologickým otcovstvím nijak nevyvracet (typicky, když dojde kumělému oplodnění aza otce je zapsán apo právu považován manžel matky, resp. muž, který dal kumělému oplodnění souhlas). Ke zmíněnému rozporu ale může dojít třeba vdůsledku nevěry vpartnerství apak záleží na tom, zda otakové situaci otec (právní či biologický) ví amá zájem ji řešit azměnit. Navrhovatelkou vtéto věci může být ovšem imatka, která sjistotou ví, či alespoň tuší, že je biologickým otcem někdo jiný než manžel.

Popření otcovství do jisté míry závisí právě na tom, jak bylo otcovství určeno.

Jak může popřít otcovství manžel matky

Pokud má osvém otcovství pochybnosti manžel matky, může se obrátit na soud apožádat jej opopření svého otcovství. Musí tak ovšem učinit do šesti měsíců od chvíle, kdy se dozvěděl otom, že by otcem být nemusel. Nejpozději se na soud může obrátit do šesti let věku dítěte. Své tvrzení by měl patřičně doložit, napsat, proč se otcem necítí být, zaslat výsledky testu otcovství, byl-li proveden, případně podat návrh na jeho provedení.

Ajak popřít otcovství vpřípadě, že žena otěhotněla snovým partnerem, ale ještě není rozvedená? Jako otec bude zapsán manžel matky (ato ještě do 300 dnů od rozvodu). Pokud již rozvodové řízení probíhá, je možné během samostatného řízení zároveň provést popření iurčení otcovství. Usoudu se musí matka, manžel inový partner shodnout na tom, že otcem dítěte je nový partner matky.

Co když už muž na matrice podepsal prohlášení

Vpřípadě, kdy bylo otcovství určeno souhlasným prohlášením rodičů, má takto stanovený otec rovněž právo podat soudu návrh na popření otcovství do šesti měsíců od chvíle, kdy prohlášení učinil. Jestliže ale bylo prohlášení sepsáno ještě před porodem, pak má otec čas na popření do šesti měsíců od porodu. Tím je lhůta oněco prodloužena, což může napomoci například vsituaci, kdy začne mít otec pochybnosti až na základě výrazné fyzické odlišnosti dítěte (např. jiná barva pleti).

Když se dítě narodí po umělém oplodnění, muž, který kněmu dal souhlas, své otcovství popřít nemůže. Výjimkou je pouze to, pokud se zjistí, že žena otěhotněla jinak.

Lhůty na popření otcovství

Obecně je možné popřít otcovství maximálně do šesti let dítěte. Vtomto případě nemá zákonodárce za cíl omezit práva nesprávně označeného otce, ale naopak ochránit zájmy nezletilého dítěte.

Pokud si představíme situaci, kdy se ve dvanácti letech potomka jeho zákonný otec dozví odávné nevěře své ženy, má obvykle smůlu, protože pro takto staré dítě by změna vosobě rodičů mohla způsobit příliš velký zásah do rodinných acitových vazeb. Dalším důležitým aspektem je také materiální zázemí dítěte, tedy to, aby mělo stanoveného otce, který jej zajistí. Přesto ve výjimečných případech zákon umožňuje, aby soud prominul uplynutí lhůty šesti let věku dítěte arozhodl opopření otcovství ipozději. Musí to ale vyžadovat zájem dítěte aveřejný pořádek. Zájmem dítěte by to mohlo být vpřípadě, pokud by se prominutí lhůty mohlo jevit jako prospěšné pro jeho citový, rozumový amravní vývoj.

Otcovství může popírat nejenom otec, ale také matka. Ta má ovšem kratší lhůty, návrh ksoudu může podat jen do šesti měsíců od narození dítěte vůči svému manželovi. Vpřípadě, že otec byl určen souhlasným prohlášením, pak běží matce lhůta do půl roku od tohoto prohlášení. Není zde tedy stanovena krajní mez věku šesti let dítěte. Zkrácení lhůty oproti otci opět nemá za cíl diskriminovat ženy. Vychází se znaprosto přirozeného předpokladu, že matka by měla vědět, kdo je otcem, či minimálně tušit, že jím může být iněkdo jiný, než koho určil zákon. Pokud by imatka měla kdispozici šestiletou lhůtu pro popření, opět by to znamenalo oslabení práv dítěte.

Náhradní rodinná péče (adopce)

Co je to adopce ajak se liší od pěstounské péče

Zájem dítěte, který jsme již vpředchozích kapitolách tak vyzdvihli, však někdy bohužel nejde vbiologické rodině uspokojit. Český právní systém tedy předpokládá několik variant péče odítě jinou osobou, než je původní rodič. Varianta nejvíce podobná biologickému rodičovství je právě osvojení (adopce). Adoptivní rodič má vůči osvojenému dítěti stejná práva apovinnosti jako rodič vlastní. Tyto vztahy přetrvávají ipo dosažení zletilosti či dokončení studií potomka. Osvojené dítě získává příbuzenské vazby ikdalším osobám (knovým prarodičům či sourozencům). Právní následky se týkají idědictví adalších právních institutů.

Na rozdíl od toho je pěstounství spíše faktická péče, kdy může vzniknout velmi pevný ipěkný vztah mezi pěstounem adítětem, právně ale dítě není “volné”. To znamená, že pěstouni nepřebírají rodičovská práva aoněkterých věcech musí rozhodovat soud či biologičtí rodiče.

Podmínky osvojení

Podmínky adůsledky osvojení nezletilého dítěte dnes komplexně upravuje občanský zákoník, který říká, že osvojením se rozumí přijetí cizí osoby za vlastní. Stanovuje přitom podmínky jak na straně osvojitelů, tak také na straně dítěte arovněž podmínky týkající se jejich vzájemného vztahu.

Kdo akdy může adoptovat dítě

Osvojitelem může být zletilá asvéprávná osoba, která by měla zaručit svým způsobem života isvými vlastnostmi, že bude pro osvojované dítě dobrým rodičem. Děti jsou nejčastěji svěřovány do péče manželů, aby byl opravdu co nejvěrněji respektován klasický rodinný model. Velmi výjimečně se může stát rodičem isamoživitel či samoživitelka. Zákon zatím výslovně nepřiznává právo osvojení osobám vregistrovaném partnerství anehovoří ani opartnerství muže aženy (vtakovém případě ale může zkusit žádat oosvojení jeden zpáru).

Za zmínku stojí také zkoumání zdravotního stavu osvojitele. Záměrem samozřejmě není diskriminovat nemocné osoby, nicméně vzájmu dítěte je, aby dostávalo co možná nejlepší péči, sčímž by se patrně velmi vážný zdravotní stav osvojitelů neslučoval. Proto je stanoveno, že zdravotní stav osvojitelů nesmí omezovat péči oosvojené dítě ve značné míře.

Které dítě si lze osvojit

Co se týče dětí, uběžného typu osvojení existují požadavky především na jeho nezletilost ajiž zmíněnou právní volnost. Osvojuje se tedy typicky nezletilé dítě, které nenabylo plné svéprávnosti.

Co se týče právní volnosti, té jde dosáhnout jednak souhlasem biologického rodiče sosvojením (je-li naživu). Matka dítěte může dát souhlas sadopcí až po uplynutí šesti týdnů od narození. Souhlas sadopcí není třeba, pokud nastane ubiologického rodiče některá ztěchto variant:

• byl zbaven rodičovské odpovědnosti atím zároveň ipráva dát souhlas kosvojení (například, když dítě týral),

• soud konstatoval trvalý nezájem odítě,

• není schopen projevit svou vůli nebo rozpoznat následky svého jednání nebo je ovládnout, nebo

• zdržuje se na neznámém místě, které se nepodaří ani soudu apolicii vypátrat.

Souhlas rodičů sosvojením dítěte může být ovšem odvolán ve lhůtě 3 měsíců od jeho udělení. Adoptivní rodiče si mohou dítě vzít ksobě ipřed uplynutím těchto lhůt, ale musí počítat stím, že osvojení ještě není finální.

Souhlas dítěte

Odítěti se samozřejmě nerozhoduje bez jeho vědomí. Uvětších dětí, které již dosáhly 12 let, se předpokládá jejich vlastní souhlas. Vpřípadě menších dětí jej dává opatrovník aje-li to možné, soud vyslechne iosvojované dítě avezme na jeho vyjádření zřetel sohledem na stupeň jeho duševního vývoje.

Zákon umožňuje osvojit izletilého člověka, například pokud byl osvojen týmž osvojitelem ijeho sourozenec, případně jde-li odítě manžela nebo pokud zde existoval vztah podobný rodičovskému již vdobě nezletilosti dítěte. Oosvojení zletilého musí usoudu zažádat budoucí osvojitel aknávrhu se připojí rovněž osoba, která má být osvojena.

Vztah dítěte aadoptivních rodičů

Předpokladem pro osvojení je tak existence určitého pevného astálého vztahu mezi osvojitelem aosvojencem, který standardně existuje mezi rodičem adítětem. Budoucí adoptivní rodič nemá pochopitelně stejné možnosti pro navázání vztahu jako rodič biologický. Předpokladem jsou ale alespoň základy takového vztahu apotenciál ho vtomto směru rozvinout.

Věkový rozdíl mezi osvojitelem aadoptovaným dítětem by měl být přiměřený, tedy minimálně šestnáctiletý, tak aby ivtomto ohledu došlo knavození obdobné situace, jakou je biologické rodičovství. Adoptovat nemohou někteří blízcí příbuzní, například sourozenec, nebo prarodiče.

Postup předcházející osvojení dítěte

Budoucí adoptivní rodiče mohou kontaktovat některou ze společností, která se přímo náhradní rodinnou péčí zabývá. Ta jim dodá informace ocelém procesu anabídne možnost přípravných kurzů. Nejde ale oobdobu kurzů pro nastávající maminky, kde by se rodiče učili, jak dítě přebalit aobstarat. Specifikem přípravy pro adoptivní rodiče je především pochopit speciální potřeby dětí spotenciálně narušenou citovou vazbou aznát takzvané zásady terapeutického rodičovství.

Následně rodiče kontaktují oddělení náhradní rodinné péče (nebo příslušnou pracovnici OSPOD) vobci srozšířenou působností podle trvalého bydliště. Zde se dozví veškeré administrativní náležitosti apostup adopce. Úřad si může vyžádat další dokumenty čidoklady, například potvrzení ozdravotním stavu či příjmu. Pracovnice OSPOD si také domluví návštěvu vdomácnosti rodičů azajímá se opodmínky budoucího bydlení dítěte.

Rodiče následně procházejí posouzením ze strany krajského úřadu. Přitom podstupují také psychologické vyšetření aabsolvují výše zmíněné přípravné kurzy. Poté, co krajský úřad vydá kladné hodnocení, hledá se pro pár nejvhodnější dítě. Při tom se zohledňují ijejich preference, které vžádosti uvedli. Ty se mohou vztahovat kvěku ipohlaví, ale případně také ketniku, zdravotnímu stavu adalším charakteristikám dítěte.

Péče před osvojením

Samotnému aktu osvojení zpravidla předchází tzv. péče před osvojením, která trvá po dobu, po kterou je možné posoudit, jestli se mezi osvojitelem adítětem vytvořil potřebný vztah, adá se proto očekávat, že osvojení naplní svůj účel abude úspěšné.

Jelikož osvojením se vpodstatě do určité míry napodobuje biologické rodičovství, měl by být vztah mezi osvojencem aosvojitelem po osvojení, pokud možno, trvalý astálý (ačkoliv ne vždy se to podaří).

Právní následky osvojení

Zásadním ahlavním právním následkem osvojení je zánik příbuzenského vztahu mezi dítětem ajeho původní rodinou, spolu se všemi právy apovinnostmi zněj vyplývajícími. Současně se osvojené dítě stává potomkem osvojitele aten se také zapisuje do matriky jako jeho rodič. Vůči dítěti nabývá osvojitel tzv. rodičovskou odpovědnost, jež spočívá především vpovinnosti pečovat ozdraví dítěte ajeho tělesný, citový arozumový vývoj. Novopečený rodič se musí odítě osobně starat azajistit mu výchovu avzdělání. Stává se rovněž jeho zástupcem amůže spravovat jeho majetek. Dítě zpravidla získává jeho příjmení.

Právní komplikace provázející osvojení

Jak je zpředchozího textu patrné, do procesu osvojení vstupuje poměrně velké množství osob ifaktorů, které jej ovlivňují. Složité mohou být zejména vztahy sbiologickými rodiči, kteří například fakticky vůbec nejeví odítě řadu let zájem, ale odmítají jeho právní odpoutání, případně udělí souhlas apak jej opět odvolají. Komplikace mohou nastat také, pokud ze závažných důvodů osvojitel či dítě žádá ozrušení osvojení. To vše jsou situace právně iemočně velmi komplikované aje vhodné se poradit sodborníky jak voblasti práva, tak psychologie.

Přestože by to mělo být pouze výjimečné, ajsou-li ktomu dány zvlášť závažné důvody, může soud osvojení (buď na návrh osvojitele, nebo osvojence) zrušit. Osvojení ovšem nelze zrušit po uplynutí tří let od rozhodnutí oosvojení. Zrušením osvojení se obnovuje původní příbuzenský poměr sbiologickými rodiči.

Přiosvojení dítěte

Doposud jsme zmiňovali případy dětí, které jsou například vústavní péči abiologičtí rodiče oně nepečují. Nicméně poměrně často nastává situace, kdy se například matka samoživitelka (aobdobně také otec) seznámí snovým partnerem, který si vytvoří vztah kjejím či jeho dětem anásledně uvažuje oosvojení partnerových dětí.

Také vtakovém případě je osvojení možné, ale klíčovou roli samozřejmě hraje vztah dětí kjejich druhému biologickému rodiči. Základní podmínkou je souhlas druhého rodiče (je-li uveden vrodném listě dítěte) sosvojením, který udělí do protokolu před soudem. Může nastat situace, kdy rodič nejeví odítě žádný zájem, nemusí být ani známo místo jeho pobytu. Vtakovém případě by se souhlas nevyžadoval, musí být však splněny další podmínky. Další variantou, která zmíněný proces umožní, je, že druhý rodič dítěte již nežije.

Obdobně jako uosvojení dítěte zústavní či dočasné pěstounské péče je izde nutná péče před osvojením. Ta trvá po dobu alespoň šesti měsíců amusí oní být rozhodnuto soudem. Není přitom podstatné, zda dítě fakticky žilo vrodině budoucího osvojitele na jeho náklad již dříve, pokud otom nebylo rozhodnuto soudem. Také vtomto případě se získává souhlas dítěte, ojehož osvojení se jedná.

Péče odítě formou pěstounství

Co když však osvojení není možné nebo kněmu ještě nedošlo? Řešením by rozhodně neměl být kojenecký ústav. Může jím však být pěstounská péče? Co ale znamená pěstounská péče vosobní, právní ifinanční rovině? Jaké jsou její formy ajak má postupovat člověk, který se chce stát pěstounem?

Kdy se přistupuje kpěstounské péči

Hlavní motivací pěstounů bývá touha pomoci dítěti, které nemá rodinu. Díky náhradní rodině tak získá běžné zážitky anávyky, jež mu ústavní péče zprostředkovat nemůže. Zprávního hlediska je pěstounská péče vhodná vpřípadě, pokud dítě není právně volné, tedy především, když jeho rodiče (hovoříme zde orodičích, kteří odítě reálně nepečují) uplatňují rodičovská práva anesouhlasí sadopcí. Jiným typem případů je pěstounská péče poskytovaná prarodiči dítěte. Zde není ani vpřípadě právní volnosti dítěte vhodné osvojení zrůzných důvodů, mimo jiné ivěkových.

Opěstounské péči rozhoduje rovněž soud apěstoun má právo asoučasně ipovinnost pečovat ojemu svěřené dítě. Do jisté míry zastupuje vběžných věcech roli rodičů. Na rozdíl od adoptivního rodiče ale nemá rodičovskou odpovědnost ani vyživovací povinnost vůči dítěti.

Formy pěstounské péče

Podle délky rozlišujeme běžnou pěstounskou péči apěstounství na přechodnou dobu. Zatímco běžná pěstounská péče je poskytována od rozhodnutí soudu ajejí ukončení je spojováno se zletilostí dítěte, přechodná pěstounská péče se stanovuje (rovněž soudně) vakutních případech, na dobu nezbytně nutnou, nejdéle na 12 měsíců.

Podle vztahu pěstouna kdítěti pak rozlišujeme pěstounskou péči příbuzenskou (tu mohou poskytovat například prarodiče) či nepříbuzenskou. Liší se také vtom, zda je potřeba předem procházet přípravou (upříbuzenské péče to není potřeba). Statisticky představují prarodiče největší pěstounskou skupinu. Příbuzní (včetně tet, strýců či sourozenců) zprostředkují přibližně dvojnásobek pěstounské péče oproti pěstounům bez příbuzenského vztahu kdítěti.

Právní postavení pěstouna

Jak už bylo výše naznačeno, pěstoun se nestává náhradním rodičem vprávním, ale pouze vpraktickém slova smyslu. Postará se, aby dítě nestrádalo, mělo co jíst aco si oblékat aposkytuje mu ivhodné emoční zázemí. Není ovšem zapsán do matriky coby rodič, navzájem mezi ním adítětem nevzniká nárok na dědictví anejpozději dosažením zletilosti dítěte tento právní vztah zaniká.

Pakliže pěstoun adítě navážou hezký osobní vztah, nic nebrání dalšímu pokračování společného soužití, ovšem mimo rámec pěstounské péče. Ta je ohraničena avymezena dohodou ovýkonu pěstounské péče, díky které získávají pěstouni podporu doprovázející organizace.

Výše odměny pěstouna

Na rozdíl od adopce je pěstounství spojeno také sposkytováním určité finanční částky. Týká se to jak odměny vrámci zprostředkované pěstounské péče, tak také pěstounství na přechodnou dobu. Částka náleží oficiálně jedné osobě, takže vpřípadě manželů náleží odměna pouze jednomu znich. Výše odměny pěstouna se odvíjí od násobku minimální mzdy (zprostředkovaná pěstounská péče). Jinou dávkou je pak příspěvek při pěstounské péči, poskytovaný při nezprostředkované pěstounské péči (typicky při péči prarodičů), který se odvíjí od životního minima, počtu svěřených dětí ataké jejich zdravotního stavu.

Situaci mohou finančně napomoci ještě další příspěvky, které jsou spěstounstvím spojeny, ato příspěvek na úhradu potřeb dítěte, jímž pomáhá stát pěstounům pokrýt výdaje spojené spéčí odítě. Tedy např. výdaje na nákup oblečení, obuvi či osobních potřeb.

Nově také zákon přiznává zaopatřovací příspěvky opakující se ajednorázové. Ty jsou určené mladým dospělým, kteří se osamostatňují aodcházejí znáhradní rodinné péče.

Jak na to, když se chci stát pěstounem

Mateřská dovolená

Co je to mateřská dovolená

Kdy se nastupuje na mateřskou dovolenou

OSVČ anárok na peněžitou pomoc vmateřství

Jak dlouho trvá mateřská dovolená

Délka mateřské dovolené rozlišuje tyto dvě doby trvání:

Výše příspěvku zaměstnankyň

Příklad – výpočet mateřské

OSVČ avýpočet mateřské

Otcové anárok na mateřskou

Ukončení manželství

Návrh na rozvod manželství

Sporný rozvod

Nesporný rozvod

Od kdy je rozhodnutí orozvodu pravomocné

Co se ještě řeší po rozvodu

Dědictví po rozvodu

Koho soud nerozvede

Děti během rozvodu apo něm

Péče výlučná, střídavá nebo společná

Styk dítěte sdruhým rodičem

Cochemská praxe

Výživné

Principy pro stanovení výživného

Výživné pro zletilé děti

Dítě se chová krodiči špatně

Dědění

Dědické řízení

Nesouhlas svýsledky dědického řízení

Závěť: klíčový krok kzajištění majetku

Dědická smlouva

Odkaz

Kdo dědí, pokud není sepsána závěť

Oco může být dědický podíl zmenšen

Když na dědictví váznou dluhy

Náklady na dědické řízení

Table of Contents

Úvod

Rodinné právo a dědictví

Majetkové právo v manželství

Majetkové režimy v manželství

Předmanželská smlouva

Dluhy manželů

Registrované partnerství

Registrované partnerství versus manželství

Výchova a adopce dětí

Co když partnerství nevyjde

Rodiče a děti

Kdo je otcem

Náhradní rodinná péče (adopce)

Péče o dítě formou pěstounství

Mateřská dovolená

Co je to mateřská dovolená

Kdy se nastupuje na mateřskou dovolenou

OSVČ a nárok na peněžitou pomoc v mateřství

Jak dlouho trvá mateřská dovolená

Výše příspěvku zaměstnankyň

OSVČ a výpočet mateřské

Otcové a nárok na mateřskou

Ukončení manželství

Návrh na rozvod manželství

Sporný rozvod

Nesporný rozvod

Od kdy je rozhodnutí o rozvodu pravomocné

Co se ještě řeší po rozvodu

Dědictví po rozvodu

Koho soud nerozvede

Děti během rozvodu a po něm

Péče výlučná, střídavá nebo společná

Styk dítěte s druhým rodičem

Cochemská praxe

Výživné

Principy pro stanovení výživného

Výživné pro zletilé děti

Dítě se chová k rodiči špatně

Dědění

Dědické řízení

Nesouhlas s výsledky dědického řízení

Závěť: klíčový krok k zajištění majetku

Dědická smlouva

Odkaz

Kdo dědí, pokud není sepsána závěť

O co může být dědický podíl zmenšen

Když na dědictví váznou dluhy

Náklady na dědické řízení