Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.
Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

JUDr. Lucie Josková Ph.D., LL.M., Mgr. Ing. Markéta Pravdová, JUDr. Eva Dvořáková

(Na předchozích vydání knihy se podíleli Mgr. Jan Šafránek, Ing. Pěva Čouková, Mgr. Pavel Pravda)

Nová společnost s ručením omezeným

Právo – účetnictví – daně

5. aktualizované vydání

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 9 161. publikaci

Realizace obálky Vojtěch Kočí
Sazba a zlom Jan Šístek
Formát ePub Jan Šístek
Odpovědná redaktorka Ing. Kateřina Patková
Počet stran 304
Páté vydání, Praha 2024

Vytiskla TISKÁRNA V RÁJI, s.r.o., Pardubice

© Grada Publishing, a.s., 2024

ISBN 978-80-271-7156-9 (ePub)
ISBN 978-80-271-7155-2 (pdf)
ISBN 978-80-271-0400-0 (print)

I.Obecně o společnosti s ručením omezeným

Společnost s ručením omezeným je jednou z možných právních forem, které lze využít pro podnikání v České republice. Jedná se o obchodní korporaci – obchodní společnost, která je řazena mezi společnosti kapitálové. Její základní výhodou je omezené ručení společníků za dluhy společnosti a flexibilní úprava, která společníkům umožňuje vytvořit společnost podle svých potřeb.

1.Obchodní korporace

Korporace je právnická osoba, která je tvořena společenstvím osob (§ 210 zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku, dále též jen „OZ“). Zákon o obchodních korporacích (zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech, dále též jen „ZOK“) zavádí nový pojem – obchodní korporace, kterými rozumí obchodní společnosti a družstva (§ 1 odst. 1 ZOK).

Obchodními společnostmi (dále hovoříme jen o společnostech) jsou veřejná obchodní společnost, komanditní společnost, společnost s ručením omezeným, akciová společnost, evropská společnost a evropské hospodářské zájmové sdružení.

U společností dále zákon o obchodních korporacích rozlišuje mezi společnostmi osobními a kapitálovými. Rozhodující pro toto rozlišení je skutečnost, zda je v popředí zájmu osobní účast (odborné schopnosti, vlastnosti, majetková situace apod. společníka) nebo kapitálová účast (tj. vklad) společníků; pro kapitálové společnosti je typické absentující (příp. omezené) ručení společníků za dluhy společnosti. Mezi osobní společnosti zákon řadí veřejnou obchodní společnost a komanditní společnost a mezi společnosti kapitálové společnost s ručením omezeným a akciovou společnost (§ 1 odst. 2 ZOK). Ve skutečnosti je toto dělení umělé, neboť i u osobních společností (konkrétně u komanditní společnosti) je významný vklad společníka (srov. vklad komanditisty u komanditní společnosti) a u kapitálových společností (zejména společnost s ručením omezeným) osobní kvality společníků. Tuto skutečnost zachycuje schéma na následující straně.

Za společnosti jsou považovány i tzv. nadnárodní formy – evropská společnost a evropské hospodářské zájmové sdružení. Jedná se o společnosti, které primárně reguluje evropské právo [evropské nařízení č. 2157/2001, o statutu evropské společnosti (SE), respektive evropské nařízení č. 2137/85, o zřízení Evropského hospodářského zájmového sdružení (EHZS)], a jež tak znají všechny členské státy EU.

Družstvem se podle zákona o obchodních korporacích rozumí družstvo a evropská družstevní společnost (jedná se o nadnárodní formu družstva, pro kterou se primárně použije evropské nařízení č. 1435/2003, o statutu evropské družstevní společnosti). Ač mají družstva některé společné znaky s obchodními společnostmi (vytvářejí například základní kapitál), v řadě aspektů se liší (typická je otevřenost družstva, tj. možnost nabývat a pozbývat členství bez nutnosti měnit stanovy, či účel, kterým je primárně podpora svých členů) a tvoří tak vedle společností zvláštní skupinu obchodních korporací.

2.Charakteristické znaky společnosti s ručením omezeným

Společnost s ručením omezeným je tradičně řazena mezi kapitálové společnosti (viz také výslovně § 1 odst. 2 ZOK). To znamená, že v popředí zájmu je vklad společníka, nikoliv jeho osobní kvality. V praxi ovšem osobnost společníka často hraje značnou roli a společnost s ručením omezeným se tak v některých aspektech přibližuje společnostem osobním. Velmi často jsou například společníci zároveň jednateli společnosti, společenská smlouva výrazně omezuje (či dokonce vylučuje) převod podílu, popř. ukládá společníkovi povinnost podílet se na činnosti společnosti, například povinnost pro společnost pracovat za využití svých osobnostních, odborných kvalit atd.

Typickými znaky společnosti s ručením omezeným jsou:

• Omezené ručení společníků, popř. absence ručení společníků – Společníci ručí za dluhy společnosti pouze v rozsahu, v jakém nesplnili vkladové povinnosti podle stavu zapsaného v obchodním rejstříku v době, kdy byli věřitelem vyzváni k plnění (§ 132 odst. 1 ZOK). Jakmile tedy všichni společníci splatí svůj vklad a toto úplné splacení všech vkladů je zapsáno do obchodního rejstříku, společníci za dluhy společnosti za trvání společnosti nikterak neručí. Výjimkou je případné ručení společníků jako vlivných osob v případě, že společnost není v důsledku ovlivnění schopna dluhy plnit (§ 71 odst. 3 ZOK) a možné ručení společníka fakticky se nacházejícího v postavení jednatele, byť jím není (tzv. faktický vedoucí, § 62 ZOK ve spojení s § 159 odst. 3 OZ). Pokud ovšem některý ze společníků vklad nesplatil nebo správný rozsah splacení vkladu není zapsán do obchodního rejstříku a věřitel se nemůže domoci plnění svého dluhu na společnosti, může požadovat plnění po kterémkoliv ze společníků (byť by daný společník svůj vklad již splatil). Podmínkou pro řádné uplatnění plnění po společníkovi je skutečnost, že věřitel nejdříve neúspěšně písemně vyzval společnost k plnění (výjimkou jsou případy, kdy věřitel nemůže výzvu uskutečnit nebo je nepochybné, že dlužník dluh nesplní, § 2021 odst. 1 OZ). Rozsah je omezen výší nesplněných vkladů všech společníků, přičemž rozhodující je zápis v obchodním rejstříku v okamžiku dojití výzvy k plnění společníkovi. Krom toho společník ručí za dluhy zaniklé společnosti (podrobně viz část sedmá).

• Základní kapitál – Tradiční (a podle zřejmě převažujícího názoru již překonaná) funkce základního kapitálu jako „jistoty“ pro věřitele, která má kompenzovat omezené ručení společníků, je v zákoně o obchodních korporacích zásadně oslabena. Podle § 142 odst. 1 ZOK může vklad společníka na jeden podíl – a u jednočlenné společnosti tedy i základní kapitál – odpovídat 1 Kč. Přesto společnost s ručením omezeným i nadále základní kapitál povinně vytváří [§ 146 odst. 1 písm. f) ZOK]. Jeho minimální výše však může odpovídat počtu společníků (přesněji počtu podílů, pokud by měl některý ze společníků více podílů) vynásobených jednou korunou. K základnímu kapitálu více viz část druhá.

• Omezený počet společníků a omezená převoditelnost podílů – Byť zákon počet společníků nikterak neomezuje, mají společnosti s ručením omezeným typicky úzký okruh společníků. Tito společníci jsou také velmi často zároveň jednateli společnosti a podílejí se tak aktivně na činnosti společnosti. S omezeným počtem společníků souvisí i omezení, či dokonce vyloučení převoditelnosti podílů na jiné osoby (§ 207, 208 ZOK).

• Flexibilita a relativní jednoduchost úpravy – Zákon přenechává společníkům značné možnosti při formování konkrétního uspořádání společnosti a jejich práv a povinností. To je zřejmé například z ustanovení o společenské smlouvě. Úprava je přitom ve srovnání s úpravou akciové společnosti jednoduší a méně přísná. Tato flexibilita a relativní jednoduchost však zároveň klade zvýšené nároky na společníky v tom směru, aby věnovali přípravě společenské smlouvy dostatečnou pozornost.

3.Právní úprava

a) Stav do 31. 12. 2013

Do 31. 12. 2013 byla společnost s ručením omezeným upravena v obchodním zákoníku (zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, též jen „ObchZ“). Nevýhodou úpravy byla zejména aplikovatelnost části ustanovení určených pro akciové společnosti i na tuto právní formu (například § 196a ObchZ upravující pravidla vnitřního obchodování).

b) Stav od 1. 1. 2014

Společnost s ručením omezeným je nyní upravena zejm. (pomineme-li zvláštní předpisy) v zákoně o obchodních korporacích. Část relevantní úpravy nicméně nalezneme také v občanském zákoníku, který obsahuje obecnou úpravu právnických osob. Nová úprava společnosti s ručením omezeným tak bude mít čtyři vrstvy:

1.

OZ

Právnické osoby – Obecná ustanovení (§ 118–209)

Např. firma, povinnost jednat s péčí řádného hospodáře, zrušení a likvidace

2.

OZ

Právnické osoby – Korporace – Obecně o korporacích (§ 210–213)

Např. povinnost loajality společníka

3.

OZ

Právnické osoby – Korporace – Spolek (§ 214–302)

Podle § 3 odst. 1 ZOK se ustanovení OZ o spolcích použijí, jen stanoví-li tak ZOK výslovně. Jedná se zejména o úpravu vad usnesení valné hromady (fikce nepřijetí, neplatnost) a práva na přiměřené zadostiučinění.

4.

ZOK

Obchodní korporace – Společná ustanovení (§ 1–94), Společnost s ručením omezeným (§ 132–242)

Nevýhodou nastíněné koncepce právní úpravy je skutečnost, že není soustředěna do jednoho právního předpisu, ale do dvou zákonů, které navíc na sebe vzájemně odkazují, a to někdy i opakovaně. To může ve svém důsledku způsobovat určitou nepřehlednost pro čtenáře a uživatele.

Je-li problematika upravena jak v občanském zákoníku, tak v zákoně o obchodních korporacích, platí, že speciální úprava (tj. ustanovení zákona o obchodních korporacích o společnosti s ručením omezeným, popřípadě obecná ustanovení zákona o obchodních korporacích vztahující se na všechny obchodní korporace) má přednost před úpravou obecnou (obsaženou v občanském zákoníku). Je nicméně třeba uvést, že v některých případech je obtížné rozhodnout, která z paralelních úprav má postavení úpravy speciální a má tedy při aplikaci přednost.

Níže uvádíme přehled ustanovení zákona o obchodních korporacích a občanského zákoníku, kde je zejména upravena uvedená problematika:

Problematika

Právní úprava ZOK/OZ

Poznámky

Založení a vznik společnosti

§ 122–126 OZ

§ 8–10 ZOK

§ 146–148 ZOK

Společnost se zakládá právním jednáním ve formě notářského zápisu a vzniká zápisem do obchodního rejstříku.

Jednání společnosti před zápisem do obchodního rejstříku

§ 127 OZ

Jednat za společnost lze ještě před jejím vznikem.

Neplatnost společnosti

§ 128–131 OZ

§ 92 ZOK

Po vzniku společnosti nelze určit, že nevznikla, ale zásadní vady při zakládání mohou způsobit její neplatnost. Po prohlášení za neplatnou vstupuje společnost do likvidace.

Vklad, základní kapitál

§ 15–30 ZOK

§ 142–145 ZOK

Společnost vytváří povinně základní kapitál, byť jeho minimální výše není stanovena

Podíl (vč. podílu na zisku a podílu na likvidačním zůstatku)

§ 31–43 ZOK

§ 133 ZOK

§ 135–138 ZOK

Účast společníka ve společnosti je označena jako podíl. Zákon s podílem spojuje práva a povinnosti, další různá práva a povinnosti může s podílem spojit společenská smlouva a vytvořit tak zvláštní druhy podílů. Základními majetkovými právy společníka, která z podílu vyplývají, jsou právo na podíl na zisku a právo na podíl na likvidačním zůstatku.

Firma

§ 132–135 OZ

§ 423–428 OZ

§ 132 odst. 2 ZOK

Firma je jméno, pod kterým je společnost zapsána v obchodním rejstříku. Její součástí je dodatek o právní formě společnosti (například „s. r. o.“).

Sídlo

§ 136–137 OZ

§ 429 OZ

Sídlo je místem, kde veřejnost může se společností vstupovat v kontakt. V zakladatelském právním jednání je možno uvést jako sídlo pouze název obce.

Jednatel

§ 151–165 OZ

§ 5 ZOK

§ 44 odst. 3, 5 ZOK

§ 46–47 ZOK

§ 51–69 ZOK

§ 194–199 ZOK

Statutárním orgánem společnosti je jeden nebo více jednatelů. Jednatel zastupuje společnost, zajišťuje obchodní vedení a vykonává i zbytkovou působnost (tj. vše, co nespadá do působnosti valné hromady nebo jiného orgánu společnosti).

Valná hromada

§ 44 odst. 1 ZOK

§ 45 ZOK

§ 48 ZOK

§ 167–193 ZOK

§ 245, 258–261 OZ

Nejvyšším orgánem společnosti je valná hromada, která rozhoduje o klíčových záležitostech společnosti. Jejími členy jsou všichni společníci.

Dozorčí rada

§ 201 ZOK

Dozorčí rada se zřizuje dobrovolně. Jejím hlavním úkolem (je-li zřízena) je kontrola činnosti jednatelů.

Postavení společníka

§ 212 OZ

§ 150–166 ZOK

Základní povinností společníka je povinnost loajality. Další povinností je vkladová povinnost, případně povinnosti vymezené společenskou smlouvou. Mezi klíčová práva patří právo na podíl na zisku a právo účastnit se valné hromady a hlasovat na ní.

Změny výše základního kapitálu

§ 216–240a ZOK

Základní kapitál společnosti lze zvýšit či snížit jen přesně definovaným postupem.

Zrušení a likvidace společnosti

§ 168–173 OZ

§ 187–209 OZ

§ 93–94 ZOK

§ 241–242 ZOK

Zánik společnosti je dvoufázový – nejdříve dochází k zrušení a teprve výmazem z obchodního rejstříku společnost zaniká. Mezi zrušením a zánikem pravidelně dochází k likvidaci (zpeněžení majetku a vyrovnání dluhů společnosti).

Jednočlenná společnost

§ 11–14 ZOK

Společnost může založit i jen jediný společník, popřípadě mohou být všechny podíly postupně soustředěny v rukou jediného společníka.

Koncernové právo

§ 71–91 ZOK

Koncernové právo řeší důsledky jednorázového i trvalého ovlivňování společnosti k jejímu neprospěchu.

Občanský zákoník a zákon o obchodních korporacích se bez dalšího použije pouze na společnosti, které vznikly (tj. byly zapsány do obchodního rejstříku) po 1. 1. 2014. Společnosti vzniklé do 31. 12. 2013 si mohou zvolit, zda se podřídit nové úpravě jako celku, nebo se i nadále řídit také obchodním zákoníkem (viz níže bod 6).

4.Novela zákona o obchodních korporacích z roku 2020 („velká“ novela)

V roce 2020 byla přijata novela zákona o obchodních korporacích (zákon č. 33/2020 Sb.); vedle zákona o obchodních korporacích došlo i k novele řady dalších předpisů, např. občanského zákoníku, rejstříkového zákona apod. S účinností od 1. 1. 2021 se tak výrazným způsobem změnila úprava obchodních společností, a tedy i společnosti s ručením omezeným. V praxi se proto někdy hovoří o tzv. „velké“ novele zákona o obchodních korporacích.

a) Změny provedené novelou

Novela zasáhla do všech oblastí úpravy společnosti s ručením omezeným. Níže je uveden stručný přehled nejvýznamnějších změn s tím, že o jednotlivých změnách (i těch níže nevypočtených) je pojednáno na příslušných místech této publikace.

Od 1. 1. 2021 došlo u společnosti s ručením omezeným zejména k následujícím změnám:

• Zjednodušení splácení peněžitých vkladů – Pokud souhrn všech peněžitých vkladů dosáhne nejvýše 20 000 Kč, není nutné vklad splácet na zvláštní účet u banky (§ 23 odst. 2 ZOK). V praxi to znamená, že u „nízkokapitálových“ společností není třeba zřizovat zvláštní účet (což zakládání prodlužovalo a prodražovalo), ale vklad je možné složit v hotovosti přímo správci vkladů, např. notáři.

• Úprava práva na podíl na zisku a jiných vlastních zdrojích – Velká novela výslovně upravila pravidla pro rozdělování a výplatu jiných vlastních zdrojů (až na výjimky jsou totožná s pravidly upravujícími zisk). Výslovně je upraveno, že účetní závěrka je způsobilým podkladem pro rozdělení zisku (a jiných vlastních zdrojů) po celé následující účetní období (§ 34 odst. 1 ZOK). Nově je možné zisk (jiné vlastní zdroje) rozdělit pouze v případě dostatku distribuovatelného vlastního kapitálu (§ 40 odst. 1 ZOK). Výplatu je i nadále možné provést pouze při splnění testu insolvence, nově jsou ovšem upraveny důsledky nevyplacení zisku či jiných vlastních zdrojů z důvodu nesplnění tohoto testu (§ 40 odst. 4 ZOK). Zakotven je zákaz poskytovat bezúplatné plnění společníkům a osobám blízkým (s výjimkami, § 40 odst. 5 ZOK); cílem je zamezit obcházení pravidel pro výplatu zisku (jiných vlastních zdrojů). Nově se neoprávněně vyplacený podíl na zisku vrací, a to bez ohledu na dobrou víru společníků (§ 35 odst. 1 ZOK ve znění do 31. 12. 2020 byl vypuštěn bez náhrady).

• Právnická osoba jako jednatel (člen dozorčí rady) – Je-li členem voleného orgánu (tj. jednatelem, členem dozorčí rady či členem jiného orgánu zřízeného společenskou smlouvou, nikoliv však valné hromady) právnická osoba, musí zmocnit jednu konkrétní fyzickou osobu, aby ji v orgánu zastupovala. Neučiní-li tak, funkce právnické osobě zanikne (§ 46 odst. 3–8 ZOK ve znění do 30. 6. 2023, § 46a ve znění od 1. 7. 2023). Cílem této úpravy je zvýšit transparentnost tak, aby vždy bylo možné dohledat konkrétní fyzickou osobu, která právnickou osobu zastupuje, a takovou osobu případně volat k odpovědnosti.

• Faktický/stínový vedoucí – Povinnosti uložené členům volených orgánů (tj. zejm. povinnost postupovat s péčí řádného hospodáře a důsledky jejího porušení) se vztahují rovněž na osoby, které sice formálně členem voleného orgánu nejsou, avšak fakticky se tak chovají (§ 62 ZOK). Příkladem může být bývalý jednatel, který i po zániku funkce postupuje jako by stále jednatelem byl, anebo společník, jenž reálně rozhoduje o záležitostech společnosti namísto jednatele, např. se účastní jednání s obchodními partnery a rozhoduje, zda smlouva bude uzavřena, příp. za jakých podmínek.

• Vyloučení z výkonu funkce, tzv. diskvalifikace – Velká novela provedla úpravy ve vyloučení z výkonu funkce (§ 63–65 ZOK). Soud rozhodne o vyloučení z výkonu funkce jednatele v případě, že jednatel opakovaně nebo závažně (do 31. 12. 2020 opakovaně a závažně) porušil své povinnosti při výkonu funkce anebo že mu byla uložena sankce při úpadku společnosti. Délku diskvalifikace určí soud podle okolností konkrétního případu a může dosáhnout až tří let (dosud byla pevně určena jako tříletá). Diskvalifikovat je možné mj. i faktického/stínového vedoucího či osobu v obdobném postavení (např. likvidátora), § 69 ZOK.

• Sankce při úpadku společnosti – Pokud jednatel přispěl porušením svých povinností k úpadku společnosti, může mu insolvenční soud na návrh insolvenčního správce uložit (i) povinnost vydat do majetkové podstaty prospěch, který obdržel za výkon funkce od společnosti až za dva roky zpětně před zahájením insolvenčního řízení a (ii) povinnost poskytnout do majetkové podstaty plnění až do výše rozdílu mezi souhrnem dluhů a majetku společnosti (§ 66 ZOK). Povinnost vydat prospěch od společnosti (tzv. claw-back) byla zpřesněna (do 31. 12. 2020 v § 62 ZOK), povinnost poskytnout do majetkové podstaty plnění nahradila problematické ručení za dluhy společnosti (do 31. 12. 2020 v § 68 ZOK). Tyto sankce je možné uložit mj. i faktickému/stínovému vedoucímu či osobě v obdobném postavení (např. likvidátorovi), § 69 ZOK.

• Podíly bez hlasovacího práva – Po novele je jisté, že je možné vydat podíly, se kterými není spojeno hlasovací právo (§ 135 odst. 3, 4 ZOK).

• Podíly s vysílacím právem – S podílem je možné spojit právo jmenovat jednatele a takto jmenované osoby z funkce odvolat (§ 194a ZOK). Právo jmenovat jednatele tak nemusí být nadále pouze v rukou valné hromady, ale může příslušet jednotlivým společníkům.

• Působnost valné hromady – Do působnosti valné hromady vždy patří i udělování zásad a pokynů jednateli (§ 195 odst. 2 ZOK). Valná hromada tak může určovat zejména strategické a koncepční pokyny a jednatel je povinen se takovými pokyny řídit. Valná hromada nicméně nesmí zasahovat do obchodního vedení. Nově je potřeba souhlas valné hromady s převodem či zatížením části jmění, pokud by to znamenalo podstatnou změnu skutečného předmětu podnikání společnosti [§ 190 odst. 2 písm. i) ZOK]. Požadavek souhlasu s převodem nebo zatížením části jmění nahradil povinnost souhlasu s převodem části závodu, jehož vymezení bylo sporné.

• Účast třetích osob na valné hromadě – Se společníkem může být na valné hromadě přítomna i jedna jím určená osoba, např. advokát či daňový poradce. Společenská smlouva může právo společníka přivést na valnou hromadu další osobu vyloučit (§ 168 odst. 3 ZOK).

• Protest proti usnesení valné hromady – Chce-li se společník dovolávat neplatnosti usnesení valné hromady, musí proti takovému usnesení podat odůvodněný protest, tj. určit, z jakých důvodů považuje usnesení za vadné. Povinnost odůvodnit protest ze zákona ve znění účinném do 31. 12. 2020 nevyplývala, byla nicméně dovozována literaturou a judikaturou. Bez protestu je možné domáhat se neplatnosti usnesení valné hromady pouze v případě, že společník protest nepodal za závažného důvodu; takovým důvodem není automaticky nepřítomnost na valné hromadě. Společenská smlouva může nově vyloučit, aby protest byl podmínkou dovolání se neplatnosti usnesení valné hromady (§ 192 ZOK).

• Hlasování na valné hromadě – Společenská smlouva může vymezit další důležité důvody, kdy společník nesmí na valné hromadě hlasovat [§ 173 odst. 1 písm. e) ZOK].

• Rozhodování valné hromady per rollam – Má-li valná hromada přijmout mimo zasedání (per rollam) usnesení, které musí být osvědčeno notářským zápisem (např. rozhodnutí o změně společenské smlouvy), je třeba dvojí součinnost notáře. Formu notářského zápisu musí mít (i) návrh rozhodnutí per rollam a dále je třeba vyhotovit (ii) osvědčení procesu rozhodování per rollam (§ 175 odst. 3 ZOK a § 80gb až § 80gd notářského řádu).

• Povinnost uchovávat zápisy z jednání valné hromady – Společnosti jsou povinny uchovávat po celou dobu své existence zápisy z jednání valné hromady včetně příloh i podklady k rozhodování per rollam. Tato povinnost trvá dalších 10 let po zániku společnosti; uchování zajistí právní nástupce (zanikne-li společnost s právním nástupcem), nebo likvidátor či insolvenční správce (pokud společnost zanikne bez právního nástupce), § 158a OZ.

• Zrušení společnosti pro neukládání účetních závěrek do sbírky listin – Soud rozhodne o zrušení společnosti bez likvidace v případě, že společnost neuloží po dvě po sobě jdoucí účetní období účetní závěrku do sbírky listin a zároveň se společnosti nedaří doručit výzvu k nápravě (§ 105a ZVR).

b) Co je třeba učinit?

• Společnosti jsou povinny přizpůsobit společenskou smlouvu nové úpravě a doručit aktuální znění do sbírky listin, a to do 1. 1. 2022. Pokud společenská smlouva obsahuje ustanovení, která odporují kogentním ustanovením účinným po 1. 1. 2021, pozbyla tato ustanovení závaznosti ke dni účinnosti novely, tj. nadále není podle takových ustanovení možné postupovat a použije se zákonná úprava.

• Ve společenské smlouvě je tak třeba upravit následující:

– Označení podílů – Pokud společenská smlouva připouští, aby společník vlastnil více podílů (§ 135 odst. 2 ZOK), je ve společenské smlouvě třeba jednotlivé podíly označit, např. písmeny či čísly.

– Název druhu podílu – Upravuje-li společenská smlouva více druhů podílů, je třeba každý druh podílu označit názvem (např. prioritní podíl, podíl s vícenásobnými hlasovacími právy apod.) a vymezit, jaká práva a povinnosti jsou s ním spojené. Lze soudit, že v praxi je takové vymezení ve většině společenských smluv již zakotveno.

• Je-li členem voleného orgánu právnická osoba, byla tato právnická osoba povinna do 1. 4. 2021 zmocnit jednu konkrétní fyzickou osobu, která splňuje předpoklady pro výkon funkce člena voleného orgánu, a tuto osobu zapsat do obchodního rejstříku. Pokud tuto povinnost právnická osoba nesplnila, její funkce ve voleném orgánu zanikla (přechodná ustanovení, bod č. 5).

• Nechtějí-li společníci připustit účast třetích osob na valné hromadě, musí do 1. 1. 2023 ve společenské smlouvě určit, že valné hromady se nemůže účastnit třetí osoba určená společníkem (tj. vyloučit aplikaci § 168 odst. 3 ZOK), příp. stanovit podmínky pro účast takových osob (přechodná ustanovení, bod č. 11).

5.„Diginovely“

Stejně jako v jiných právních oblastech je i v oboru práva obchodních společností zřejmá snaha o digitalizaci některých procesů. Velkou změnu v tomto směru přinesla novela notářského řádu (zákon č. 300/2021 Sb.), na kterou navázal zákon č. 416/2022 Sb. Uvedené novely přinesly tyto zásadní změny:

Notář je oprávněn sepsat notářský zápis o založení společnosti (pořízení zakladatelské listiny či uzavření společenské smlouvy) i bez fyzické přítomnosti zakladatelů. Nezbytné je, aby se zakladatelé s notářem spojili prostřednictvím videokonference se současným využitím prostředků pro elektronickou identifikaci (§ 64a notářského řádu).

K dalšímu zjednodušení založení společnosti přispívá skutečnost, že živnostenské oprávnění nemusí být získáno ještě před zápisem společnosti do obchodního rejstříku, ale lze je získat i po vzniku společnosti. Nově vznikající společnosti tak mohou ohlásit živnost či podat žádost o vydání koncese nezávisle na podání návrhu na zápis do obchodního rejstříku (§ 10 ŽZ).

Zakladatelé mohou nově využít vzorové společenské smlouvy, která je dostupná na stránkách ministerstva spravedlnosti (www.justice.cz). Přitom platí, že je-li využita vzorová společenská smlouva, zakladatelé hradí nižší odměnu notáře a zápis společnosti do obchodního rejstříku je osvobozen od soudního poplatku; dalším předpokladem je, že zápis do obchodního rejstříku provádí notář a vklady jsou jen peněžité [§ 11 odst. 8 písm. d) ZoSP].

Digitální nástroje je možné používat v průběhu celého životního cyklu společnosti. Zákon nově umožňuje sepsat určené notářské zápisy v elektronické podobě [notářský zápis o právním jednání, který je podkladem pro zápis do obchodního rejstříku (§ 70 odst. 2 notářského řádu), notářský zápis o rozhodnutí orgánu společnosti (§ 80a odst. 1 notářského řádu) a notářský zápis o rozhodování per rollam (§ 80ga notářského řádu)].

Nově jsou vymezeny překážky výkonu funkce člena voleného orgánu společnosti (jednatele, popř. člena dozorčí rady). Osoba nově nemůže vykonávat tuto funkci, pokud bylo rozhodnuto o zákazu výkonu funkce, byla odsouzena pro některý z vymezených trestných činů či probíhá konkurs na její majetek (§ 46 ZOK).

Zároveň dochází k zavedení evidence vyloučených osob (§ 70 až 70e ZOK). Rejstříkový soud tak před zápisem osoby jako člena voleného orgánu bude moci zkontrolovat, zda u dané osoby neexistuje překážka výkonu funkce.

6.Co se společnostmi, které vznikly do 31. 12. 2013?

Vztah nové (občanský zákoník a zákon o obchodních korporacích) a původní (obchodní zákoník) úpravy řeší přechodná ustanovení, která jsou obsažena v závěru obou předpisů (ke společnostem se vztahují zejména ustanovení § 3041 a § 3042 OZ a § 775 a § 777 ZOK). Jejich smyslem je určit pravidla pro použití nových předpisů na právní vztahy vzniklé za účinnosti předpisů původních (zejména obchodního zákoníku). Přechodná ustanovení nového občanského zákoníku i zákona o obchodních korporacích jsou nicméně velmi nepřehledná a zčásti si navzájem odporují. To vyvolává řadu nejasností (viz dále).

Společnosti, které vznikly do 31. 12. 2013, mají dvě možnosti. Buď se cíleně podřídí nové úpravě a nadále se budou řídit pouze zákonem o obchodních korporacích a občanským zákoníkem, anebo se nepodřídí a bude pro ně – zjednodušeně řečeno – platit zčásti obchodní zákoník a zčásti nová úprava.

Ať již se společnost rozhodla nové právní úpravě podřídit či nikoliv, byla povinna do 1. 7. 2014 upravit svou společenskou smlouvu tak, aby vyhovovala ustanovením nové právní úpravy, od kterých se nelze odchýlit (taková ustanovení jsou označována jako kogentní či donucující, § 777 odst. 2 ZOK).

a) Společnosti, které se podřídí nové úpravě

Pokud se chce společnost podřídit zákonu o obchodních korporacích (a zároveň i občanskému zákoníku) jako celku, musí tak učinit změnou společenské smlouvy a údaj o této skutečnosti zapsat do obchodního rejstříku. Jedná-li se o společnost s jediným společníkem, musí být změněna zakladatelská listina, a to ve formě notářského zápisu (Vrchní soud v Praze, sp. zn. 7 Cmo 411/2014). Od okamžiku, kdy bude zápis o podřízení se zákonu o obchodních korporacích zveřejněn v obchodním rejstříku, bude se společnost řídit výlučně zákonem o obchodních korporacích (a občanským zákoníkem, § 777 odst. 5 ZOK).

Změnu společenské smlouvy (zakladatelské listiny) je možné formulovat například takto:

→ Společnost Alfa s. r. o. se v souladu s § 777 odst. 5 zákona č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích), podřizuje tomuto zákonu jako celku.

Podle formulace zákona o obchodních korporacích bylo možné se nové právní úpravě podřídit do 1. 1. 2016. Spornou otázku, zda se bude zákonu o obchodních korporacích možné podřídit i po uplynutí této lhůty, vyřešil Nejvyšší soud (stanovisko Nejvyššího soudu, sp. zn. Cpjn 204/2015). Volba nového práva je tak přípustná i po 1. 1. 2016.

Zásadní výhodou podřízení se nové úpravě je jistota, jaká zákonná ustanovení budou pro společnost platit.

Podřízení se s sebou ovšem nese i nevýhody. Společníci se vystavují riziku, že se zásadně změní jejich postavení. Nová právní úprava totiž některá pravidla obchodního zákoníku obrací. Pokud proto společníci vycházeli z toho, že se uplatní zákonná úprava a dotčenou problematiku neupravili přímo ve společenské smlouvě, mohou být nemile překvapeni změnou svých práv a povinností.

Příklad

Podle obchodního zákoníku mohl společník společnosti s ručením omezeným převést svůj obchodní podíl na jiného společníka pouze se souhlasem valné hromady (společenská smlouva mohla stanovit něco jiného, § 115 odst. 1 ObchZ). Společníci byli s takovou úpravou spokojeni a společenská smlouva žádné zvláštní ustanovení v tomto směru neobsahuje. Pokud se společnost podřídí zákonu o obchodních korporacích, potom bude platit, že každý společník může svůj podíl převést na jiného společníka bez dalšího (§ 207 odst. 1 ZOK). Souhlasu valné hromady tedy nebude potřeba (také v tomto případě je samozřejmě možné společenskou smlouvu změnit).

Navíc i nadále budou platit ustanovení společenské smlouvy (pokud nejsou v rozporu s ustanoveními zákona o obchodních korporacích či nového občanského zákoníku, od kterých se nelze odchýlit).

Příklad

Společnost s ručením omezeným má ve společenské smlouvě ustanovení o tom, že vytváří rezervní fond a pravidla pro jeho tvorbu. Ačkoliv podle nové úpravy zásadně není rezervní fond třeba vytvářet, společnost bude povinna respektovat úpravu ve společenské smlouvě a fond i nadále doplňovat (společenskou smlouvu je samozřejmě možno změnit).

b) Společnosti, které se nepodřídí nové úpravě

Společnost se nové úpravě podřídit nemusí. Přesto i pro ni bude platit převážně nová úprava; ustanovení obchodního zákoníku mohou být rozhodná pouze pro práva a povinnosti společníků. Nové úpravě se tak nelze vyhnout.

• Podle přechodných ustanovení se na společnosti, které vznikly ještě před 1. 1. 2014, vždy použijí donucující (kogentní) ustanovení občanského zákoníku a zákona o obchodních korporacích. Z nové právní úpravy ovšem jednoznačně nevyplývá, která ustanovení nových předpisů lze považovat za kogentní a která nikoliv, a ani právní teorie v tomto směru nenabízí uspokojivé řešení. Příkladem kogentních ustanovení je (a to je nesporné) úprava vzniku a zániku společnosti (včetně likvidace), struktury jejích orgánů či otázky jednání za společnost. Mezi kogentní ustanovení dále patří i způsob rozhodování valné hromady. Z tohoto důvodu platí i pro společnosti, které se nové právní úpravě nepodřídily, možnost rozhodovat mimo zasedání valné hromady (per rollam) podle nové úpravy, pokud rozhodování per rollam společenská smlouva výslovně nevylučuje (Vrchní soud v Praze, sp. zn. 7 Cmo 455/2014).

Dále bude mít pro společnost velký význam společenská smlouva (zakladatelská listina) a pravidla tam uvedená. Předpokladem použití takových pravidel je, že neodporují kogentním ustanovením zákona o obchodních korporacích (občanského zákoníku). Není však jasné, zda ustanovení společenské smlouvy musí vyhovovat taktéž kogentním ustanovením obchodního zákoníku. Pokud se totiž přikloníme k závěru, že ustanovení společenských smluv nemusí respektovat kogentní ustanovení obchodního zákoníku (a tedy obchodní zákoník jako takový, protože od dispozitivních ustanovení se lze samozřejmě ve společenské smlouvě odchýlit), potom umožníme, aby společníci změnou svých společenských smluv „vyzobávali“ výhody nové právní úpravy, aniž by se zároveň byli nuceni této úpravě jako celku podřídit. Nejvyšší soud nicméně takový postup výslovně připustil (stanovisko, sp. zn. Cpjn 204/2015).

Příklad

Obchodní zákoník nepřipouštěl, aby obchodní podíly společnosti s ručením omezeným byly vtěleny do cenného papíru (§ 61 odst. 1 ZOK). Toto ustanovení lze bezesporu považovat za kogentní. Zákon o obchodních korporacích naproti tomu umožňuje, aby společenská smlouva určila, že podíl společníka je představován cenným papírem – kmenovým listem (§ 137 ZOK). Podle Nejvyššího soudu může kmenové listy vydat i společnost, která vznikla do 31. 12. 2013 a nepodřídila se nové úpravě.

Součástí společenských smluv se automaticky stanou dosavadní ustanovení obchodního zákoníku (všechna, tj. bez rozlišení na kogentní a dispozitivní), která upravovala práva a povinnosti společníků (§ 777 odst. 4 ZOK). Společnost se tedy neřídí obchodním zákoníkem jako takovým (ten už byl zrušen), ale společenskou smlouvou, jejíž součástí se stala vybraná ustanovení obchodního zákoníku. Začlenění pravidel obchodního zákoníku do společenské smlouvy je omezeno ve dvou směrech. Předně se nesmí jednat o ustanovení odporující kogentním pravidlům nové úpravy. Krom toho se může jednat pouze o ustanovení upravující práva a povinnosti společníků. Přitom panují značné pochybnosti o tom, co mezi práva a povinnosti společníků spadá a co už nikoliv. Je nesporné, že mezi práva společníka spadají práva majetková (zejména právo na podíl na zisku, právo na podíl na likvidačním zůstatku, právo na vypořádací podíl). Pochybnosti naopak panují u práv podílet se na řízení společnosti (zejména právo na informace, právo účastnit se valné hromady či právo hlasovat). Pod práva společníka je dále zahrnováno oprávnění převést podíl. Stejně tak tam bude patřit základní povinnost společníka – povinnost splatit vklad. V literatuře se nicméně objevily pochybnosti, zda by se tento výčet neměl rozšířit o ustanovení upravující postupy, které do práv a povinností společníků (nepřímo) zasahují – příkladem může být problematika působnosti valné hromady a výkonu akcionářských práv na ní. Krom toho je třeba poukázat na skutečnost, že ustanovení obchodního zákoníku (který byl zrušen) upravující práva a povinnosti společníků by zřejmě (názory se liší) měla být zapracována do společenské smlouvy; úplné a aktuální znění společenské smlouvy musí být uloženo do sbírky listin (§ 197 ZOK).

Taktéž u řady dalších otázek není jednoznačné, jakou úpravou se budou řídit. S ohledem na zásadu, že se zákonem o obchodních korporacích řídí práva a povinnosti vzniklé ode dne jeho účinnosti (§ 775 ZOK), se domníváme, že to zpravidla bude zákon o obchodních korporacích (a občanský zákoník).

Příklad

Společnosti byly do 31. 12. 2013 povinny při převodu (nabytí) majetku přesahujícího desetinu základního kapitálu na spřízněnou osobu stanovit hodnotu majetku na základě posudku znalce (§ 196a odst. 3 ve spojení s § 135 odst. 2 ObchZ). Zákon o obchodních korporacích obdobné ustanovení pro společnosti s ručením omezeným neobsahuje. Budeme-li vycházet z toho, že se použije nová právní úprava, není takový převod na (ze) společnost s ručením omezeným s účinností od 1. 1. 2014 podroben omezením.

S ohledem na výše uvedené lze jednoznačně doporučit, aby se společnosti podřídily právní úpravě obsažené v zákoně o obchodních korporacích jako celku (a – byť tak zákon nestanoví – tím i občanskému zákoníku). S nečinností v tomto směru je spojeno mnoho nejasností a rizik.

Závěrem je třeba upozornit, že taktéž společnosti, které se nové úpravě nepodřídí, musí přizpůsobit své společenské smlouvy kogentním ustanovením nové právní úpravy.

c) Povinná úprava společenské smlouvy

Společnosti (bez ohledu na to, zda se nové právní úpravě podřídí či nikoliv) byly povinny do 1. 7. 2014 své společenské smlouvy upravit tak, aby odpovídaly kogentním ustanovením zákona o obchodních korporacích a občanského zákoníku a tyto dokumenty doručit do sbírky listin. Byť lhůta uplynula, ne všechny společnosti zákonné povinnosti vyhověly. Pro přehlednost uvádíme, že nutné byly zejména následující změny.

V prvé řadě bylo nutné společenskou smlouvu doplnit o povinné náležitosti dle zákona o obchodních korporacích. Zákon o obchodních korporacích požaduje (na rozdíl od zrušeného obchodního zákoníku), aby součástí společenské smlouvy byly i následující skutečnosti (§ 146 odst. 1 ZOK, § 123 OZ):

• Určení počtu jednatelů [§ 146 odst. 1 písm. g) ZOK] – Pokud společenská smlouva počet jednatelů neobsahuje, je třeba společenskou smlouvu o tento údaj doplnit. Údaj o počtu jednatelů obchodní zákoník nepožadoval, judikatura (Vrchní soud v Praze, sp. zn. 7 Cmo 530/2008) nicméně dovodila, že není-li ve společenské smlouvě určen počet jednatelů, je dán tento počet počtem prvních jednatelů [jejichž jména se ve společenské smlouvě uvádí, § 110 odst. 1 písm. e) ObchZ], a proto byl do společenských smluv řadou společností tento údaj doplněn.

• Určení druhů podílů každého společníka a práv a povinností s nimi spojených – Tento údaj je potřebný pouze v případě, dovoluje-li společenská smlouva vznik různých druhů podílů [§ 146 odst. 1 písm. d) ZOK]. Pokud tedy po nabytí účinnosti zákona o obchodních korporacích změna společenské smlouvy neumožnila různé druhy podílů, do společenské smlouvy není třeba v tomto směru provádět žádné změny, byť výslovné určení, že „Vznik podílů různého druhu není přípustný.“ lze jen doporučit.

Při změnách společenské smlouvy pozor na skutečnost, že podle § 147 odst. 1 ZOK může být společenská smlouva měněna jen dohodou všech společníků; kompetence valné hromady měnit společenskou smlouvu musí být ve společenské smlouvě výslovně upravena.

Podle aktuální judikatury přitom není nutné o změně společenské smlouvy rozhodovat, pokud ke změně došlo na základě zákona. K 1. 1. 2014 totiž automaticky došlo ke zrušení těch ustanovení společenské smlouvy, která odporovala kogentním ustanovením zákona. Jednatel je v takovém případě pouze povinen v souladu s § 197 ZOK vyhotovit aktuální znění společenské smlouvy a uložit ho do sbírky listin (Vrchní soud v Praze, sp. zn. 7 Cmo 273/2014 nebo Nejvyšší soud, sp. zn. 29 Cdo 5347/2014; podrobně viz příklad níže).

Příklad

Příkladem je změna způsobu jednání za společnost. Zatímco podle původní právní úpravy měly společnosti vlastní vůli, kterou projevovaly prostřednictvím jednání svých jednatelů, nová úprava vychází z toho, že jednatelé zastupují společnost (podrobně viz kapitola o jednateli). Obsahuje-li proto společenská smlouva ustanovení „jménem společnosti jedná jednatel samostatně“, jedná se o úpravu odporující kogentním ustanovením nového práva. Tato úprava tak přestala platit již 1. 1. 2014. Nahrazení tohoto ustanovení zněním „Jednatel společnosti může společnost zastupovat ve všech věcech“ proto pouze reflektuje nastalou zákonnou změnu a není třeba rozhodovat o změně společenské smlouvy. Dalším příkladem je doplnění určité základní číslovky vyjadřující počet jednatelů.

V případě, že společnost do 1. 7. 2014 nepřizpůsobila svou společenskou smlouvu zákonu o obchodních korporacích, rejstříkový soud ji může vyzvat ke splnění této povinnosti a stanovit dodatečnou lhůtu. Nebude-li společenská smlouva upravena v dodatečné lhůtě, soud na návrh (rejstříkového soudu nebo osoby, která osvědčí právní zájem) společnost zruší a nařídí její likvidaci.

d) Ujednání smluv o výkonu funkce a o odměně jednatele

Zákon o obchodních korporacích upravuje smlouvu o výkonu funkce velmi podrobně; detailně jsou rozepsána zejména ustanovení o odměňování (§ 59–60). Velmi obecně řečeno, má jednatel nárok na odměnu za výkon funkce jen v případě, že je odměna sjednána v písemné smlouvě o výkonu funkce, smlouva splňuje obsahové náležitosti požadované zákonem a schválila ji valná hromada. Lze proto očekávat, že pokud byla uzavírána smlouva o výkonu funkce před 1. 1. 2014 (aniž bylo přihlédnuto k ustanovením zákona o obchodních korporacích), nebude odpovídat nárokům zákona o obchodních korporacích a bude třeba ji ve stanovené lhůtě upravit. Ujednání smluv o výkonu funkce a o odměně jednatele bylo třeba přizpůsobit zákonu o obchodních korporacích do 1. 7. 2014. Pokud tato povinnost splněna nebyla, vykonává jednatel svou funkci od 2. 7. 2014 bezplatně (samozřejmě jen do doby, než bude smlouva o výkonu funkce uzavřena a schválena v souladu se zákonem o obchodních korporacích).

7.Praktické využití

Společnost s ručením omezeným je dlouhodobě nejvyužívanější formou obchodní společnosti v České republice. Podle údajů ministerstva financí existovalo k 25. 10. 2023 celkem 535 335 společností s ručením omezeným (pro srovnání – akciových společností existovalo ke stejnému datu 27 565, veřejných obchodních společností 5 437 a komanditních společností 621). Počet společností s ručením omezeným a akciových společností přitom dlouhodobě narůstá, naopak počet veřejných obchodních společností a komanditních společností dlouhodobě klesá.

II.Založení avznik společnosti, základní kapitál

Vznik společnosti sručením omezeným má dvě fáze. Tou první je založení společnosti, ke kterému dochází uzavřením společenské smlouvy, popřípadě (je-li zakladatel jediný) sepsáním zakladatelské listiny. Uzavřením společenské smlouvy vznikají práva apovinnosti pouze smluvním stranám– zakladatelům. Druhou fází je vznik společnosti, ke kterému dochází zápisem společnosti do obchodního rejstříku. Vtomto okamžiku vzniká společnost sručením omezeným jako právnická osoba, tedy samostatný subjekt odlišný od společníků. Zápis nově založené společnosti sručením omezeným do obchodního rejstříku provádí na návrh všech jednatelů společnosti buď rejstříkový soud vrejstříkovém řízení, nebo přímým zápisem do obchodního rejstříku notář na základě podkladového notářského zápisu. Kromě založení společnosti „na zelené louce“ je možné, aby společnost sručením omezeným vznikla následkem přeměny (tj.fúze, rozdělení či změny právní formy). Sohledem na skutečnost, že vpraxi je založení společnosti výrazně častější, je dále věnována pozornost pouze tomuto procesu.

1.Založení společnosti

Založení společnosti spočívá vuzavření společenské smlouvy, popřípadě vsepsání zakladatelské listiny (nadále už hovoříme pouze ospolečenské smlouvě stím, že to samé platí ipro zakladatelskou listinu). Společenská smlouva musí mít formu notářského zápisu análežitosti požadované zákonem oobchodních korporacích aobčanským zákoníkem. Obsahu společenské smlouvy je věnována část třetí.

Súčinností od 15. 1. 2023 vstoupila vúčinnost tzv. diginovela zákona oobchodních korporacích arejstříkového zákona (zákon č. 416/2022 Sb., kterým se mění některé zákony vsouvislosti svyužíváním digitálních nástrojů apostupů vprávu obchodních společností afungováním veřejných rejstříků). Diginovela přinesla další zjednodušení avýrazné urychlení založení společnosti sručením omezeným. Umožnila mimo jiné uzavírání notářských zápisů na dálku telekonferencí, zavedla oficiální minimalistický vzor společenské smlouvy, zrušila povinnost získání podnikatelského oprávnění (zejména živnostenského oprávnění) před zápisem do obchodního rejstříku azrušila povinnost předkládat výpisy zrejstříku trestů jednatelů při zápisu do obchodního rejstříku. Jednotlivým aspektům diginovely se budeme věnovat vnásledujících kapitolách.

a) Kdo může být společníkem?

Společníkem společnosti sručením omezeným může být vzásadě jakákoliv fyzická či právnická osoba, česká izahraniční; specifické požadavky či omezení může stanovit zvláštní zákon. Zákon oobchodních korporacích neurčuje minimální ani maximální počet společníků aten se tak může pohybovat od jediného společníka až po několik desítek (či stovek) společníků.

Není přitom vyloučeno, aby společnost sručením omezeným sjediným společníkem byla jediným společníkem jiné společnosti sručením omezeným; tzv. řetězení společností je tedy přípustné. Oproti úpravě obchodního zákoníku již také neexistuje omezení pro fyzické osoby být jediným společníkem nejvýše tří společností sručením omezeným. Jedna osoba tak může být jediným společníkem libovolného počtu společností sručením omezeným.

b) Součinnost notáře– sepis společenské smlouvy

Společenská smlouva, kterou se zakládá společnost sručením omezeným, musí být vyhotovena ve formě veřejné listiny, čímž se rozumí notářský zápis (§8 ZOK, §776 odst.2 ZOK). Volba notáře je přitom věcí zakladatelů (seznam notářů smožností vyhledávání podle sídla je na stránkách Notářské komory České republiky: www.nkcr.cz). Pro úplnost uvádíme, že notáři nemohou sepisovat notářské zápisy mimo území České republiky. Není-li zakladatel společnosti schopen či ochoten dostavit se ksepsání společenské smlouvy osobně, lze od ledna 2023 sepsat společenskou smlouvu iprostřednictvím telekonference (viz níže) anebo může za tím účelem udělit plnou moc třetí osobě [kproblematice plné moci viz níže vbodě c)].

Přijetím tzv. diginovely bylo notářům umožněno sepisovat notářské zápisy ve společenskoprávních věcech iformou telekonference. Používají ktomu speciální telekonferenční software notářské komory. Účastníci se do telekonference přihlašují bankovní identitou nebo identitou občana, musí být ztotožněni na kameře anotářský zápis podepisují uznávaným elektronickým podpisem. Tento způsob přijímání notářských zápisů byl odbornou veřejností uvítán, je dle naší zkušenosti hojně využíván aočekáváme, že tomu tak bude inadále. Při sepisu notářského zápisu prostřednictvím telekonference se mohou připojit iúčastníci ze zahraničí. Omezením nicméně zůstává povinnost mít českou bankovní identitu ačeský uznávaný elektronický podpis, kterými pravděpodobně většina cizinců nebude disponovat.

Odměny anáhrady nákladů notáře jsou upraveny vyhláškou ministerstva spravedlnosti č.196/2001Sb., tzv. notářským tarifem. Spolu sdiginovelou představilo ministerstvo spravedlnosti oficiální vzor jednoduché společenské smlouvy. Tento oficiální vzor je dostupný na webových stránkách ministerstva spravedlnosti. Pokud zakladatelé využijí při založení společnosti tento vzor, jsou osvobozeni od soudního poplatku za zápis do obchodního rejstříku notářem azároveň se uplatní snížená sazba odměny notáře. Odměna notáře za sepsání společenské smlouvy vdobě aktualizovaného vydání této publikace, tedy vlistopadu 2023, vpřípadě použití zákonného zjednodušeného vzoru činí 2000Kč bez DPH.

Zakladatelé nicméně zpravidla chtějí upravit ve společenské smlouvě svá práva komplexněji, jako je tomu např. ivpřípadě vzorové zakladatelské listiny vtéto publikaci (viz vzor zakladatelské listiny na konci této publikace). Odměna notáře za sepsání přiložené vzorové zakladatelské listiny by standardně nepřesahovala částku ve výši 5000Kč bez DPH (při základním kapitálu nepřesahujícím 200000Kč). Dále je třeba počítat snáklady na vyhotovení stejnopisů notářského zápisu (100Kč za stranu notářského zápisu), snáhradou hotových výdajů asnáhradou za promeškaný čas notáře. Notář také může ve stanovených případech odměnu přiměřeně zvýšit, například pokud jde ověc složitou nebo časově náročnou, to se však vpraxi děje jen velmi zřídka.

Častou otázkou se vpraxi stává otázka počtu vyhotovení notářského zápisu. Domníváme se, že úplným minimem jsou vpřípadě podání „klasického papírového“ návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku dvě vyhotovení notářského zápisu, kdy se jedno vyhotovení předkládá rejstříkovému soudu jako příloha návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku ajedno vyhotovení si ponechává společnost pro účely archivace. Pokud podává návrh na zápis společnosti do obchodního rejstříku např. advokát na základě plné moci, může tak učinit prostřednictvím datové schránky, tedy elektronicky; vtakovém případě by mohlo dostačovat ijedno vyhotovení notářského zápisu, které by sloužilo společnosti pro účely archivace. Vpřípadě potřeby může notář kdykoliv vydat stejnopis nebo opis již jednou sepsaného notářského zápisu. Stejně tak může notář vydat také elektronický stejnopis notářského zápisu: jedná se oelektronický originál notářského zápisu ve formátu pdf podepsaný ověřeným elektronickým podpisem, který má stejnou váhu jako listinný stejnopis.

Od 1. 5. 2015 mohou notáři také přímo zapisovat nově založené společnosti do obchodního rejstříku. Role notářů při zakládání obchodních korporací se tak značně zvýšila adovolujeme si tvrdit, že vsoučasnosti se jedná opřevládající způsob zapisování nově založených společností do obchodního rejstříku. Zápisům společností do obchodního rejstříku notářem se věnujeme níže.

c) Založení společnosti na základě plné moci

Při zakládání společnosti může nastat situace, kdy se zakladatel nemůže účastnit založení společnosti, tj.sepisu notářského zápisu ospolečenské smlouvě. Tato situace nastává nejčastěji vpřípadě, kdy je zakladatelem osoba, která nepobývá trvale vČeské republice, nejčastěji tedy vpřípadě cizích státních příslušníků azahraničních právnických osob. Pro tyto případy se zakladatel může při zakládání společnosti nechat zastoupit třetí osobou na základě plné moci.

Forma této plné moci byla vprvních letech od přijetí občanského zákoníku azákona oobchodních korporacích jedním znejdiskutovanějších témat azároveň jednou znejproblematičtějších částí nové právní úpravy. Od 1. 1. 2014 totiž občanský zákoník stanovil, že je-li vyžadována pro právní jednání zvláštní forma, udělí se vtéže formě iplná moc (§441odst.2 OZ ve znění do 27. 2. 2017). To čistě jazykovým výkladem daného ustanovení znamenalo, že kudělení plné moci pro založení společnosti sručením omezeným, tedy kuzavření společenské smlouvy, která musí mít formu notářského zápisu, musí být itato plná moc udělena ve formě notářského zápisu. Vzhledem ktomu, že čeští notáři nemohou sepisovat notářské zápisy mimo území České republiky apoužívání notářských zápisů sepsaných zahraničními notáři bylo problematické, dané ustanovení fakticky znemožňovalo zakládání společností na základě plné moci udělené zahraničním zakladatelem.

Tento praktický problém se snažila vyřešit relativně kreativním právním výkladem Expertní skupina Komise pro aplikaci nové civilní legislativy při ministerstvu spravedlnosti (KANCL, výkladové stanovisko č. 28) apozději také Nejvyšší soud (sp. zn. 29 Cdo 3919/2014). Nejvyšší soud ve svém rozhodnutí dovodil, že pro účely založení společnosti sručením omezením postačí, je-li plná moc udělena vpísemné formě súředně ověřeným podpisem. Rozhodnutí Nejvyššího soudu bylo částí odborné veřejnosti kritizováno, vedlo však krelativnímu ustálení situace apředstavovalo pro právnickou veřejnost do určité míry ujištění, že Nejvyšší soud případné problematické plné moci, které neměly formu notářského zápisu, podrží atakto založené společnosti bude považovat za řádně založené.

Jednoznačný konec nejistoty pak představovala novela občanského zákoníku, kdy od 28.2. 2017 byla do §441 odst.2 občanského zákoníku vložena výjimka zvýše uvedeného pravidla. Od 28. 2. 2017 tedy platí, že vyžaduje-li se pro právní jednání forma veřejné listiny (tedy notářského zápisu), postačí, bude-li plná moc ktomuto právnímu jednání udělena vpísemné formě súředně ověřeným podpisem (viz §441 odst.2 poslední věta OZ).

Náležitosti plné moci zákon nestanoví. Ze zkušenosti autorů nicméně doporučujeme do plné moci pro založení společnosti uvést také základní údaje ozakládané společnosti, tedy zejména plánovanou firmu, předmět podnikání nebo činnosti společnosti, určení společníků společnosti, sídlo, výši základního kapitálu,výši vkladů apodílů jednotlivých společníků atp.

d) Zápis firmy po založení společnosti

Společnost si při svém založení zvolí obchodní firmu, tj.jméno, pod kterým bude zapsána vobchodním rejstříku (§423 odst.1 OZ) apod kterým bude právně jednat (například uzavírat smlouvy). Taková obchodní firma nesmí být zaměnitelná sjinou obchodní firmou anesmí být klamavá (§424 OZ). Podrobněji kobchodní firmě viz část III., 1a).

Rejstříkový zákon přitom umožňuje, aby všichni zakladatelé navrhli zápis obchodní firmy ještě před podáním návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku (§48 odst.3 RejZ) azvolenou obchodní firmu si tak „rezervovali“. Tuto „předregistraci“ obchodní firmy lze provést jak podáním na příslušný rejstříkový soud, tak prostřednictvím notáře, který společenskou smlouvou sepsal, ato vždy na návrh všech zakladatelů. Takový postup je vhodný zejména vpřípadě, kdy lze očekávat, že získání oprávnění kpodnikání, které je předpokladem podání návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku (viz níže), bude trvat delší dobu, apanují obavy, že by zvolenou firmu mohl využít jiný subjekt (sohledem na požadavek nezaměnitelnosti by ji potom rejstříkový soud společnosti, případně notář nezapsal).

Vpraxi tato předregistrace firem do obchodního rejstříku není příliš využívaná asetkáváme se sní minimálně, ato isohledem na to, že společnost sručením omezeným lze zpravidla založit azapsat do obchodního rejstříku vřádu několika málo dní. Je-li provedena předregistrace firmy, je nezbytné, aby zakladatelé návrh na zápis společnosti do obchodního rejstříku podali do 1měsíce od zápisu firmy, jinak rejstříkový soud předregistrovanou firmu vymaže (§48 odst.3 RejZ).

e) Zapojení znalce

Znalec se do procesu založení společnosti zapojuje pouze vpřípadě, že je vnášen nepeněžitý vklad (blíže knepeněžitému vkladu viz níže). Úkolem znalce je předmět nepeněžitého vkladu ocenit, přičemž při vypracování znaleckého posudku má povinnost postupovat nestranně anezávisle (§10 ZOK).

Znalcem je osoba, která má oprávnění vykonávat znaleckou činnost; znaleckou činnost vykonávají kromě fyzických osob také právnické osoby– znalecké ústavy aznalecké kanceláře, které jsou specializovány na znaleckou činnost. Znalci, znalecké ústavy iznalecké kancelářemusí být zapsané vseznamu znalců– informačním systému veřejné správy, který spravuje ministerstvo spravedlnosti (§2 odst.1 a§15 ZnalZ). Působnost znalců (znaleckých ústavů, znaleckých kanceláří) je celorepubliková apro volbu znalce tedy není rozhodné, kde má znalec sídlo. Bude-li soud nebo jiný orgán veřejné moci ustanovovat znalce, zpravidla ustanoví znalce se sídlem či kontaktní adresou vobvodu krajského soudu, vněmž má tento orgán veřejné moci sídlo nebo pracoviště (§25 odst.1 ZnalZ). Znalecké ústavy akanceláře jsou ustanovovány kvypracování posudků ve zvlášť obtížných případech, které vyžadují zvláštní posouzení. Ve výjimečných případech může namísto znalce zapsaného vseznamu znalců vystupovat osoba vykonávající jednorázovou znaleckou činnost výlučně pro danou příležitost (§26 ZnalZ).

Znalce vybírají zakladatelé společnosti ze seznamu znalců (tj.bez zapojení soudu, §143odst.2 ZOK). To představuje oproti úpravě již neúčinného obchodního zákoníku zpraktického hlediska velký posun, neboť nejenže odpadla nutnost podávat při nepeněžitých vkladech zvláštní návrh na jmenování znalce soudem (což přestavuje jak úsporu času, tak snížení nákladů na založení společnosti), ale rovněž již není třeba se obávat toho,žesoudznalcem ustanoví někoho jiného, než koho navrhovatel vnávrhu jako znalce uvedl.

Odměna za zpracování znaleckého posudku se určí dohodou ahradí ji ze zákona společnost [nejedná se tedy ojednání, které musí společnost převzít, jak je blíže popsáno níže pod písm.f)]. Pokud by nedošlo ke vzniku společnosti (tedy jejímu prvozápisu do obchodního rejstříku), hradí odměnu znalce společně anerozdílně všichni zakladatelé (§143odst.1 ZOK). Vedle odměny náleží znalci náhrada za účelně vynaložené náklady spojené svypracováním znaleckého posudku (§143 odst.1 ZOK).

Posudek znalce musí obsahovat alespoň popis nepeněžitého vkladu, použité metody ocenění nebo metodu ocenění, částku, na kterou se nepeněžitý vklad oceňuje, aodůvodnění, jak znalec ktomuto ocenění došel (§143 odst.3 ZOK).

f) Jednání před vznikem společnosti

Společnost vzniká jako právnická osoba, která může mít práva apovinnosti, teprve zápisem do obchodního rejstříku. Často je však třeba jednat ještě před tímto zápisem– například uzavřít nájemní smlouvu, objednat materiál či uzavřít pracovní smlouvy sbudoucími zaměstnanci. Zákon proto stanoví, že za společnost lze jednat jejím jménem (tj.jako by jednala sama společnost) již před jejím vznikem (tedy před zápisem do obchodního rejstříku), adle judikatury dokonce ipřed jejím založením (tzn.ještě před sepisem společenské smlouvy ve formě notářského zápisu, viz Nejvyšší soud, sp. zn. 26 Cdo 1478/2015).

Za společnost přitom takto může jednat kdokoliv (nikoliv jen zakladatel), avšak vždy musí být zřejmé, že jedná jménem společnosti. Pro úplnost uvádíme, že takový „zástupce“ musí být dostatečně způsobilý vlastním jednáním předmětná práva či povinnosti pro sebe (atím inásledně pro společnost) nabýt.

Pokud společnost tato jednání po svém vzniku převezme do tří měsíců, platí, že je ztěchto jednání oprávněna azavázána od počátku. Vpřípadě, že společnost jednání nepřevezme, jsou tímto jednáním zavázány osoby, které takto jednaly (§127 OZ). Nicméně ivpřípadě, že společnost do tří měsíců tato jednání nepřevezme, je možno dosáhnout toho, aby se oprávněnou azavázanou nakonec stala společnost. Pohledávky ztakových jednání však musí být na společnost postoupeny adluhy společností převzaty vsouladu sobecnou úpravou občanského zákoníku; vúvahu přichází taktéž postoupení smluv (§1895 anásledující OZ).

Převzetí jednání společností probíhá formou rozhodnutí valné hromady společnosti, kdy valná hromada rozhodne opřevzetí účinků jednání učiněných za společnost před jejím vznikem [§190 odst.2 písm.l) ZOK]. Doporučujeme, abysoučástí rozhodnutí valné hromady byl iseznam konkrétních právních jednání, která byla učiněna před vznikem společnosti akterá tedy společnost přebírá. Námi doporučovaný postup bude rovněž bez dalšího umožňovat jednoznačně prokázat smluvním partnerům nebo třetím osobám, že ze smluv je oprávněna azavázána nadále pouze společnost.

Pokud společnost převzala jednání, je povinna dát ostatním zúčastněným (tj.zpravidla smluvním stranám) najevo, že tak učinila (§127 OZ). Ktomu může dojít například písemným vyrozuměním adresovaným dotčeným subjektům.

g) Vnesení aspráva vkladů

Každý společník musí vnést do společnosti vklad. Předmětem vkladu může být značně různorodá skupina věcí– např. peníze, automobil, závod či pohledávka. Jsou-li předmětem vkladu peníze, hovoříme openěžitém vkladu, vostatních případech se jedná onepeněžitý vklad. Ještě před vznikem společnosti je nutné vnést do společnosti zcela všechny nepeněžité vklady (§23odst.3 ZOK) aalespoň zčásti (nejméně 30%) splatit vklady peněžité (§148 ZOK).

Sohledem na skutečnost, že společnost– budoucí vlastník vkládaných věcí– dosud nevznikla, vklady přijímá aspravuje správce vkladů, tj.osoba tím pověřená ve společenské smlouvě, která souhlasila se svým ustavením do této funkce. Správcem vkladu může být kdokoliv, nikoliv jen zakladatel nebo banka. Úkolem správce vkladů je přijímat předměty vkladů, vydávat potvrzení ojejich splacení či vnesení (potvrzení patří mezi povinné přílohy návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku aje třeba jej předložit inotáři pro účely přímého zápisu) aspravovat předměty vkladů až do vzniku společnosti. Po vzniku společnosti správce vkladů společnosti předměty vkladů předá.

Peněžitý vklad se splácí na zvláštní účet banky (spořitelního či úvěrního družstva), který zřizuje správce vkladů (§23 odst.1 ZOK). Tento účet lze zpravidla použít výhradně pro splacení vkladů anelze jej následně použít pro běžnou činnost společnosti. Pro zřízení zvláštního účtu bude banka vždy vyžadovat předložení notářského zápisu ozaložení společnosti.

Nepřesáhne-li souhrn všech peněžitých vkladů částku 20000Kč, umožňuje zákon, aby byl peněžitý vklad splacen ijiným způsobem než platbou na bankovní účet. Vtakovém případě tedy není nutné zakládat ubanky zvláštní účet pro splacení základního kapitálu apeněžitý vklad lze splatit správci vkladů např. ivhotovosti. Tuto možnost přinesla novela zákona oobchodních korporacích účinná od 1.1.2021 aumožnila tak ještě rychlejší zakládání společností sručením omezeným. Právě zakládání bankovního účtu totiž spolu se získáním oprávnění kpodnikání [viz níže vbodě h)] představovalo časově nejnáročnější krok při zakládání společností.

Vpřípadě nepeněžitých vkladů se způsob vnesení liší podle povahy nepeněžitého předmětu vkladu. Ke vnášení vkladů podrobně viz níže.

h) Získání oprávnění kpodnikání

Do účinnosti diginovely platilo, že společnost založená za účelem podnikání musí před podáním návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku získat oprávnění kpodnikání. Doklad otéto skutečnosti byl rovněž povinnou přílohou návrhu na zápis do obchodního rejstříku.

Nově živnostenský zákon umožňuje, aby společnost byla nejprve zapsána do obchodního rejstříku ateprve poté ohlásila živnost, resp. podala žádost oudělení koncese (§10 odst.4 ŽZ). Zakladatelé se tak mohou rozhodnout, vjaké fázi procesu založení avzniku společnosti ohlásí živnost, popř. podají žádost okoncesi. Vkaždém případě však platí, že živnostenské oprávnění vznikne nejdříve zápisem společnosti do obchodního rejstříku (§10 odst.5 ŽZ).

Jedná-li se opodnikání, jež není živností (například výkon advokacie), postupují zakladatelé podle zvláštních předpisů, které daný typ podnikatelské činnosti upravují (například zákon oadvokacii).

Vpraxi je hojně využívána činnost „pronájem nemovitostí, bytových anebytových prostor“ nebo „správa vlastního majetku“. Tyto činnosti nejsou živností anepatří ani mezi jiné zákonem regulované podnikání, pro jehož výkon by bylo potřeba získat oprávnění. Lze je proto provozovat bez dalšího, tedy bez jakéhokoliv, ohlášení, registrace apod.

ch) Náklady spojené se vznikem společnosti

Vobdobí mezi založením společnosti ajejím vznikem vznikají náklady (vrámci jednání jménem společnosti ještě před jejím vznikem, §127 OZ, viz výše). Jedná se otzv. zřizovací výdaje, které sepodle vyhlášky pro podnikatele vykazovaly do 31. 12. 2015 vaktivech rozvahy na řádku B.I.1. Zřizovací výdaje, ato jako souhrn výdajů vynaložených na založení účetní jednotky do okamžiku jejího vzniku.

Od 1. 1. 2016 již zřizovací výdaje nejsou nehmotným majetkem abudou účtovány do nákladů účetní jednotky. Vpřechodných ustanoveních bod 2 knovele vyhlášky pro podnikatele č. 250/2015Sb. je uvedeno, že účetní jednotky, které do 31. 12. 2015 vykazovaly zřizovací výdaje vpoložce „B.I.1. Zřizovací výdaje“, vykazují tento majetek aúčtují oněm až do jeho vyřazení vpoložce „B.I.4. Ostatní dlouhodobý nehmotný majetek.“

Výdaji na založení společnosti jsou zejména soudní asprávní poplatky, odměna notáře, výdaje na pracovní cesty, odměny za zprostředkování aporadenské služby, nájemné apachtovné. Zřizovací výdaje se odpisovaly včetně těch, které existovaly do 31. 12. 2015, nejvýše po dobu pěti let. Zřizovací výdaje vpraxi ipřed 1. 1. 2016 stejně velmi často nebyly dlouhodobým nehmotným majetkem. Důvodem bylo to, že výdaje na založení společnosti byly ajsou obvykle nižší než limit pro dlouhodobý nehmotný majetek, který si určuje účetní jednotka sama.

Zřizovací výdaje mohou být uhrazeny zpeněžitého vkladu ještě před vznikem společnosti (§23 odst.1 ZOK). Velmi často je hradí zakladatelé vrámci jednání před vznikem společnosti,nově vzniklá společnost poté přebírá účinky těchto jednání anásledně zřizovací výdaje proplácí těm, kdo je hradili. Kpřevzetí účinků jednání činěných za společnost před jejím vznikem viz výše.

2.Vklad azákladní kapitál

a) Vklad společníka do základního kapitálu

Vkladem se rozumí peněžní vyjádření hodnoty předmětu vkladu společníka do základního kapitálu společnosti. Předmětem vkladu je vždy věc, kterou se (budoucí) společník zavazuje vložit do společnosti za účelem nabytí účasti na společnosti (při založení společnosti), resp. zvýšení své účasti ve společnosti (je-li za trvání společnosti zvyšován základní kapitál). Souhrn všech vkladů tvoří základní kapitál. Věcí se pak rozumí prakticky vše (dle zákonné definice občanského zákoníku je věcí vprávním smyslu vše, co je rozdílné od osoby aslouží potřebě lidí), od peněz (peněžitý vklad), po jiné movité věci (stroje, automobily), nemovitosti nebo pohledávky.

Výše vkladu každého společníka je povinnou náležitostí společenské smlouvy. Ta musí zároveň určovat, jaká výše vkladu nebo vkladů připadá na podíl nebo podíly jednotlivých společníků. Výše vkladu může být pro jednotlivé podíly stanovena rozdílně (§142odst.2ZOK). Krom toho nemusí poměr vkladů jednotlivých společníků kzákladnímu kapitálu odpovídat poměru podílů jednotlivých společníků ve společnosti; nezbytná je úprava ve společenské smlouvě (§133 ZOK). Součástí společenské smlouvy musí být při vzniku společnosti iurčení vkladové povinnosti zakladatelů (tedy kolik se jednotliví zakladatelé zavazují vložit do společnosti),lhůta pro splnění této vkladové povinnosti aúdaj osprávci vkladů (§146 ZOK). Tyto údaje lze po vzniku společnosti asplnění vkladové povinnosti ze společenské smlouvy vypustit.

Minimální výše vkladu stanovená zákonem činí 1Kč, přičemž společenská smlouva může určit, že minimální výše vkladu je vyšší. Ztoho také vyplývá, že minimální základní kapitál společnosti sručením omezeným je nejméně 1Kč, přičemž této „korunové“ společnosti lze dosáhnout pouze při založení společnosti jediným zakladatelem, který má jeden podíl. Pokud by měla mít společnost dva zakladatele, musí minimální vklad každého znich činit nejméně 1Kč, azákladní kapitál tedy bude činit nejméně 2Kč. Zhlediska praktického založení společnosti s„korunovým“ základním kapitálem nedoporučujeme, neboť pro naplňování předmětu podnikání nebo činnosti společnosti uvedených ve společenské smlouvě společnost zpravidla potřebuje určité kapitálové vybavení. Současně společnost, která bude mít velmi nízký základní kapitál, bude tzv. podkapitalizovaná, abude se tedy velmi pravděpodobně již ode dne svého vzniku nacházet vúpadku nebo vhrozícím úpadku. Tento stav může mít zásadní dopad na odpovědnost jednatelů (aněkdy ispolečníků) společnosti (podrobně část šestá). Lze tedy doporučit, aby základní kapitál pokrýval náklady nezbytné na prvotní provoz asprávu společnosti, nebo aby byly společnosti hned po jejím založení poskytnuty nezbytné peněžní prostředky jiným způsobem (příplatek, úvěr apodobně).

Předmět vkladu společníka může být tvořen penězi (peněžitý vklad) nebo jinou penězi ocenitelnou věcí (nepeněžitý vklad). Nepeněžitým vkladem nicméně nesmí být práce nebo služby (§17 ZOK).

Po dobu trvání společnosti ani po jejím zrušení nemá společník nárok na vrácení předmětu vkladu, má pouze práva stanovená zákonem a/nebo společenskou smlouvou (například právo na podíl na zisku nebo jiných vlastních zdrojích, právo na vypořádací podíl, právo na podíl na likvidačním zůstatku).

b) Peněžitý vklad ajeho splácení

Vpřípadě založení společnosti se peněžitý vklad splácí na zvláštní účet ubanky nebo spořitelního aúvěrního družstva (dále jen „banka“), který za tím účelem zřídí správce vkladů. Takto složené peněžní prostředky jsou na tomto zvláštním účtu „blokovány“ až do okamžiku, kdy je bance předložen doklad ovzniku společnosti, tedy ozápisu společnosti do obchodního rejstříku (zpravidla výpis zobchodního rejstříku). Banka umožní speněžními prostředky na tomto účtu disponovat před vznikem společnosti jen vpřípadě, že mají být ztěchto prostředků hrazeny zřizovací výdaje (viz výše).

Vpřípadě, kdy souhrn všech peněžitých vkladů do základního kapitálu společnosti nepřesáhne částku 20000Kč, umožňuje zákon, aby byl peněžitý vklad splacen ijiným způsobem než platbou na bankovní účet. Typicky se bude jednat osplacení vkladu vhotovosti přímo správci vkladů, azakladatelé tedy vůbec nemusí zakládat zvláštní bankovní účet pro splacení vkladů. Máme za to, že tato novinka, kterou přinesla novela zákona oobchodních korporacích účinná od 1.1.2021, bude do budoucna představovat oblíbený způsob splácení vkladů při zakládání společnosti sručením omezeným aže zejména při zakládání tzv. ready-made společností se stane převažující praxí.

Vlastníkem vložených peněžních prostředků se stává společnost okamžikem svého vzniku (tj.okamžikem zápisu do obchodního rejstříku). Po vzniku společnosti je správce vkladů povinen předat společnosti vložené peníze ise vším, co knim přibylo (typicky úroky, §27 odst.1 ZOK). Společenská smlouva může ohledně úroků stanovit odlišný režim (například určit, že si je správce vkladů ponechá). Pokud společnost nevznikne, je správce vkladů povinen vložené peníze isúroky vrátit zakladatelům, ato bez zbytečného odkladu.

Pro účely podání návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku vydává správce vkladu jednatelům společnosti písemné prohlášení osplnění vkladové povinnosti ze strany zakladatelů.

Před podáním návrhu na zápis společnosti do obchodního rejstříku je třeba splatit na každý peněžitý vklad nejméně jeho 30% acelé vkladové ážio (§148 ZOK).

Vkladovým ážiem se rozumí rozdíl mezi cenou nepeněžitého vkladu určenou způsobem stanoveným vzákoně oobchodních korporacích avýší vkladu společníka (§144 ZOK). Vkladové ážio je tedy typicky spojeno snepeněžitými vklady (viz níže); vpřípadě peněžitých vkladů by musela povinnost zaplatit vkladové ážio vyplývat ze společenské smlouvy.

Lhůtu pro splacení zbývající části peněžitého vkladu stanoví společenská smlouva; maximální lhůta je 5 let od vzniku společnosti nebo od převzetí vkladové povinnosti za trvání společnosti (§150odst.1ZOK). Tato pravidla se užijí ivpřípadě, že společnost má jediného zakladatele.

c) Nepeněžitý vklad ajeho vnesení do společnosti

Způsob apravidla pro vnesení nepeněžitých vkladů do společnosti se liší vzávislosti na tom, jaké věci tvoří předmět nepeněžitého vkladu.

e) Základní kapitál

3.Účetnictví adaňové souvislosti vzniku společnosti

řádek

4.Vznik společnosti