Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Martin Harák

Autobusy Škoda 706 RO a RTO

historie, vývoj, technika, modifikace

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

jako svou 7240. publikaci

Odpovědný redaktor Petr Somogyi

Grafická úprava a sazba Jakub Náprstek

Počet stran 144

První vydání, Praha 2019

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a.s., 2019

Cover design © Jakub Náprstek, 2019

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-271-2833-4 (ePub)

ISBN 978-80-271-2832-7 (pdf)

ISBN 978-80-271-2116-8 (print)

1

Úvod: Cesta k autobusům Škoda 706 RO a RTO

Historická jízda autobusu Škoda 706 RO s přívěsem Jelcz PO-1E v pozadí

Původ dvou ikon československých silnic, autobusů Škoda 706 RO a následně Škoda 706 RTO (které na sebe konstrukčně navazovaly), se datuje do konce třicátých let 20. století. V roce 1939 vznikl užitkový kapotový automobil s označením Škoda 706, na jehož podvozek se montovaly jak nákladní, tak autobusové nástavby. Během druhé světové války vznikla skupina Škoda 706 R, kde písmeno R znamenalo „rekonstruovaný“, a na několika podvozcích vznikly v mladoboleslavské automobilce (tehdy nesla jméno Reichswerke Hermann Göring A. G.) užitkové civilní nástavby, které se tajně testovaly. Utajení bylo nutné z toho důvodu, že jiné než užitkové automobily pro vojenské účely nesměly v té době opustit továrnu. Koncem války navíc vznikla výkresová dokumentace na připravovaný autobus trambusového typu s označením RO, což znamenalo Rekonstruovaný Omnibus. Ten byl ale v podobě prvního prototypu vyroben až po válce.

2

Autobusy Škoda 706 RO

Dobová reklama na autobusy RO produkované závodem Avia, který byl součástí podniku AZNP

Jak nákladní verze označená písmenem R (vkapotové verzi), tak iautobusová soznačením RO (naopak vtrambusovém provedení) byly součástí jedné typové řady avyráběly se po válce souběžně (vletech 1946 až 1951). Ještě vroce 1946 bylo tehdejší československou vládou rozhodnuto, že se vmladoboleslavské automobilce budou vyrábět pouze osobní automobily aužitková řada – tedy nákladní auta aautobusy – se přesune do závodu Avia vČakovicích uPrahy.

Je to trochu ironie osudu – řada 706 R (RO) sice konstrukčně vznikla vMladé Boleslavi, ale až na několik podvozkových skupin se tam nikdy nevyráběla. Autobusy Škoda 706 RO byly vprovozu vbývalém Československu nejen vlinkové dopravě vpodnicích ČSAD, ale sloužily ve velkém množství uměstských dopravních podniků. Vletech 1946 až 1958 bylo vyrobeno přes devět tisíc vozidel, znichž řada byla vyvezena do zahraničí. Konkrétně směřovaly vroce 1950 některé autobusy do Polska aRumunska, od roku 1953 pak do Číny azemí bývalého Sovětského svazu. Orok později se export rozšířil oSýrii, Bulharsko aSeverní Koreu, později pak ještě oVietnam, Turecko aEgypt. Roku 1957 se pak „eróčka“, jak se autobusům hovorově přezdívalo, dostala nejen do vzdáleného Mongolska, ale ido sousední Německé demokratické republiky. Některé autobusy RO pak byly všedesátých letech při rekonstrukcích vybaveny novými karoseriemi znásledujícího výrobního typu Škoda 706 RTO, které dodával podnik SVA vzápadočeském Holýšově.

Jak to celé začalo

Letecká továrna Avia sídlila ve čtyřicátých letech několik kilometrů za tehdejšími městskými hranicemi hlavního města Prahy. Továrna sice byla zapsána na katastrálním území obce Letňany, fakticky se ale nacházela již vsousedních Čakovicích. Obě tehdejší obce jsou dnes součástí Prahy. Roku 1946 byl závod začleněn do národního podniku AZNP (zkratka pro Automobilové závody, národní podnik) Mladá Boleslav, kde se ve stejném roce začaly vyrábět nákladní automobily typu Škoda 706 R. VAvii, původně výhradně letecké továrně, se tak vedle leteckých komponentů asamotných letadel začala vyrábět užitková vozidla. Iprototyp autobusu Škoda 706 RO vznikl na základě kooperace mladoboleslavské automobilky aletňanského závodu. VMladé Boleslavi byl vkvětnu 1946 vyroben podvozek, na který byla vytvořena vČakovicích nástavba, atam byl také vůz kompletně dokončen. Poté prototyp prošel řadou náročných zkoušek, atak se kzákazníkovi – Autosprávě tehdejších Československých státních drah (ČSD) – dostal až koncem roku 1946.

Sériová výroba autobusů Škoda 706 RO, byť vmalém množství, začala podle dochovaných dokumentů začátkem roku 1947. Vúnoru bylo prvních pět vozidel vlinkovém (tedy jednodveřovém) provedení předáno Ministerstvu dopravy ČSR. Dalších deset autobusů bylo dodáno ještě během jara 1947. Prvních několik podvozků, které vyrobila ještě mladoboleslavská továrna AZNP, přepravili firemní zajížděči do Čakovic vlastní silou. Záhy se ale včakovické továrně začaly vyrábět kompletní autobusy (tedy jak podvozky, tak karoserie) snázvem Škoda-Avia 706 RO. Označení Škoda bylo autobusům ponecháno, neboť byly osazeny škodováckými motory typu 706 RO.

Reklama na užitková vozidla Škoda 706 R aRO pro zahraniční zákazníky zpřelomu čtyřicátých apadesátých let

Barevný prospekt pro městské provedení Škoda 706 RO stechnickými detaily

VAvii se vyráběly karoserie pouze pro linková provedení sjedněmi dveřmi, které byly buď čtyřdílné pneumatické, nebo jednodílné mechanické se zavíráním na kliku. Naopak městská dvoudveřová (dvoudílné provedení dveří) apřípadně další nelinková provedení (smechanickými či pneumatickými dveřmi) se vyráběla od roku 1947 vtovárně Josefa Sodomky ve Vysokém Mýtě, později přejmenované na závod Karosa, národní podnik. Tam se autobusy RO současně ikompletovaly na podvozcích, které nejprve dodávala továrna Avia, později závody AZNP, resp. LIAZ.

Určitě není bez zajímavosti jedna dobová příhoda, kdy řidiči autobusů zvětší části vprvních letech odmítali jezdit vbezkapotovém trambusovém provedení vozidla RO. Byli zvyklí na kapotové vozy, které podle jejich slov lépe chránily řidiče při případném nárazu, což RO opravdu nezajišťovalo. Trvalo poměrně dlouho, než se díky trpělivému vysvětlování podařilo řidiče azástupce odborů přesvědčit onové moderní koncepci, která je dnes naprosto běžná anikdo se nad ní nepozastavuje.

Řada starších autobusů typu RO dostala po generální opravě novou karoserii následující výrobkové řady RTO. Takové autobusy byly označovány jako RTO-P

Idylka sčeskými autobusy Škoda 706 RO aRTO (vpozadí) kdesi na severokorejském venkově voblasti Pchjongjangu

Řady nově vyrobených autobusů Škoda 706 RO vzávodě Karosa Vysoké Mýto, určených na export do Turecka

Řidičovo stanoviště uexportního autobusu RO, který směřoval do Severní Koreje

Autobusy RO se exportovaly ido Egypta, kde byly vprovozu ukáhirské městské dopravní společnosti Lignes du Caire

České robustní autobusy Škoda 706 RO se ve velkém uplatnily iv čínských městech. Na snímku zroku 1957 se míjejí dva autobusy na pekingské ulici

Stěhování na Liberecko aBoleslavsko

Vroce 1951, tedy již vdobě budování „beztřídní“ komunistické společnosti, se továrna Avia, vté době již snázvem „Avia n. p., závody Jiřího Dimitrova“, vrátila zpět kpůvodní letecké produkci avýroba autobusové techniky hledala nové působiště. Vláda rozhodla opřestěhování výroby do odštěpných závodů AZNP vRýnovicích uJablonce nad Nisou na Liberecku (dnes jsou Rýnovice součástí města Jablonce) asoučasně vMnichově Hradišti nedaleko Mladé Boleslavi. Stěhování akompletní převedení výroby bylo ukončeno na podzim roku 1951, první vyrobené linkové autobusy vyjely zbran nového působiště vlednu 1952. Přesně orok později byly oba závody úředně sloučeny do národního podniku LIAZ, což byla zkratka pro Liberecké automobilové závody. Určité množství vozidel Škoda 706 RO sjednodveřovými karoseriemi bylo patrně vletech 1948 až 1953 vyrobeno také vodštěpném závodě vysokomýtské Karosy vRousínově na jižní Moravě.

Po ukončení výroby autobusové řady RO vroce 1958 zůstalo mnoho těchto robustních vozidel vprovozu ještě dlouhá léta, některá dokonce až do sedmdesátých let minulého století. Generální opravy této řady (apozději inásledujícího typu RTO) se prováděly vHolýšově na Plzeňsku. Vpůvodních prostorách sklárny (pozdějších kovodělných závodech) se tedy od roku 1951 objevily autobusy. Závod se stal součástí plzeňského podniku ČSAO (Československé automobilové opravny), později přejmenovaného na Státní výrobny autodílů (SVA), závod Holýšov.

VHolýšově se vyráběly nejen náhradní díly, prováděly se zde již zmíněné generální opravy autobusů. Po zahájení výroby nové řady Škoda 706 RTO se některá starší vozidla typu RO po provedené generální opravě začala od roku 1963 vHolýšově osazovat novými karoseriemi z„erťáků“. Autobusy dostaly vlastní označení Škoda 706 RTO-P, kde písmeno P znamenalo přestavbu. Tato holýšovská „eróčka“ byla osazena původními generálkovanými agregáty, leckterá vozidla však byla vybavena novými silnějšími motory typu Škoda 706 RPV smaximálním výkonem 117,6 kW při 1900 otáčkách za minutu, které se lišily především provedením pístů ahlav válců. Takto přestavěné autobusy (je třeba podotknout, že pouze vlinkovém provedení) byly pro odborníky na první pohled odlišné od „běžných“ autobusů RTO větším průměrem kol aúzkým lemem blatníků. Podle archivních údajů měli vHolýšově tímto způsobem upravit do roku 1967 přes tři tisícovky autobusů.

Zvláštní provedení vpodobě prototypu označeného jako RO 706-H postavili vBratislavě vpodniku MARP (později Bratislavské automobilové závody BAZ). Autobus měl nejen kratší rozvor, ale byl navíc asi ometr kratší. Měl být kvůli lepším jízdním vlastnostem určen pro horské linky, ksériové výrobě ale nedošlo. Vslovenském hlavním městě vznikl ještě prototyp konferenčního autobusu Škoda 706 RO soznačením „Bratislava“ sodlišnou karoserií od běžných linkových či městských provedení. Opět zůstalo jen ujednoho vozidla, byť tehdy nadstandardně vybaveného.

Karoserie apodvozek autobusů RO

Pohled do výrobního závodu Karosa ve Vysokém Mýtě sautobusy RO vrůzném stupni rozpracování

Několik pohledů na stanoviště řidiče

První série autobusů RO měly stanoviště řidiče od interiéru pro cestující zčásti oddělené skleněnou zástěnou, za jejíž zadní částí byla umístěna lavice pro čtyři pasažéry

Celkový pohled do interiéru autobusu Škoda 706 RO městského provedení, který byl vtéto podobě dodáván od roku 1950. Zcela vpravo je patrné místo pro průvodčího

Pohled na uspořádání interiéru vlinkových autobusech po roce 1950

Názorná grafická ukázka pro technický personál při demontáži karoserie zpodvozkové skupiny

Jedno zprvních provedení autobusu 706 RO smanuálně ovládanými dveřmi

Typový nákres jednoho zlinkových provedení sodlišným krytem chladiče

Pohon autobusu

Table of Contents

1 Úvod: Cesta k autobusům Škoda 706 RO a RTO

2 Autobusy Škoda 706 RO

Jak to celé začalo

Stěhování na Liberecko a Boleslavsko

Karoserie a podvozek autobusů RO

Pohon autobusu