Vydáno ve spolupráci s Les Éditions de l’Opportun
a jejich řádně jmenovaným agentem 2 Seas Literary
Agency a literární agenturou Livia Stoia Literary Agency.

Agir et Penser Comme Harry Potter

Copyright © Éditions de l’Opportun, 2021

Translation © Jitka Řihánková, 2024

© Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2024

ISBN epub: 978-80-7689-448-8

ISBN mobi: 978-80-7689-449-5

Mým dětem

Raphaëlovi, mému Rafi Potterovi, který mě vtáhl do Harryho světa! Stal se z tebe opravdový znalec. Děkuji za pozorné přečtení, zasloužíš si známku „Vynikající“…

Má krásná a velká Léono, tebou se bezpochyby inspirovala Hermiona… S bratrem jste fantastický pár! Tvoje touha dělat vždycky to, co tě nejlépe dovede k velkým věcem… 50 bodů!

Má panenko Olivie: tvoje laskavost, altruismus, ale i pohotovost a odhodlanost z tebe dělají opravdový Nebelvír! 50 bodů!

Mému manželovi

Děkuji, že jsi mou skálou, o kterou se mohu stále opírat, miluji tě… i po těch letech… navždy.

ÚVOD

Harry Potter je propracovaná moderní sága dvou století: 20. století, v němž vzniká zápletka a rodí se množství čtenářů, a 21. století, kdy vychází většina dílů. Mezi vydáním první knihy Harry Potter a Kámen mudrců (1997) a posledním filmem Harry Potter a Relikvie smrti – část 2 (2011) uplynulo třináct let; sedm dílů, tři tisíce čtyři sta dvacet čtyři stran, během nichž Potterhead vyrostli spolu s Harrym, Ronem a Hermionou. S radostí jsme nenáviděli Draca, nebo si dělali legraci z Nevilla. Představovali jsme si, že jdeme po nástupišti 9 ¾, po Příčné ulici nebo po chodbách v Bradavicích. Do naší běžné mluvy pronikla slova jako famfrpál, moudrý klobouk, koště Nimbus 2000.

Vznikl opravdový paralelní svět. První fanoušci vyrostli, zestárli, někteří se stali rodiči a mohli tak sami předávat svou „kulturu Potterhead“ nové generaci. Nicméně všem je nám pořád jedenáct let a všichni čekáme na přijímací dopis do Bradavic. Čas přetvořil Harryho Pottera, který se stal mezigeneračním dílem, literární a filmovou klasikou.

Mluvme o literatuře, o filmu! Stejně jako u Pána prstenů nebo Hry o trůny existuje opravdové rozdělení na tým knížky a tým filmy. Mnozí fanoušci Harryho Pottera nejprve objevili knížky, pak zažili hvězdné převedení na filmové plátno. Pro některé milovníky filmů byla vášeň pro Harryho Pottera příležitostí k tomu, že se ponořili do tlusté psané knihy, která je zpočátku děsila. Tento odklon k psanému slovu někdy způsobil rodič nebo nějaký učitel od Potterhead, který byl schopen vnímat bohatství děl J. K. Rowlingové. Někteří puristé těžce nesli překrývání se dvou rozdílných verzí (knížky a filmu) a vidí jen rozdíly a svobodu, kterou film sebral originálnímu textu jakožto posvátnému dílu, které bylo přeloženo do moderního jazyka.

Rovnou se chci omluvit puristům, nejsem akademický Potterhead: bez problémů přecházím od knihy k filmu. Mohu si dát filmový maratón nebo si namátkově vybrat nějaké DVD podle momentální nálady, dívám se na film v původním znění a bavím se rozdíly v překladu, který znám nazpaměť, čtu nějakou kapitolu a zároveň se dívám na odpovídající scénu v televizi. Vnímám se prostě jako Potterhead sběrač, naučila jsem se přepínat z jedné verze na druhou, aniž bych je nějak hodnotila (nezapomínejme, že J. K. Rowlingová měla na režii filmů značný vliv!).

Možná jste se v pubertě nebo ještě docela nedávno setkali s úsměškem nebo opovržlivým pohledem, když jste přiznali svou vášeň pro Harryho Pottera. Je třeba říct, že Harry Potter příliš dlouho trpěl tím, že je to jen středoškolské téma, nějaká fikce odehrávající se na střední, kde hrají mladí jako ve filmech Vřískot, Prci, prci, prcičky nebo v seriálu Glee. Někdo by si mohl myslet, že je to jen o trojici puberťáků školního věku, kteří kouzlí. Což by bylo hrozně zjednodušené — a strašná škoda! Ať je vám deset, třicet nebo padesát let, ať sbíráte kouzelné hůlky nebo košťata Nimbus 2000, ať už nosíte červenozlatou šálu nebo zelenostříbrnou kravatu, ať se vaše kočka jmenuje paní Norissová, nebo vaše myš Prašivka, ať vyslovujete „LeviOsa“, a ne „LeviosA“, ať máte vytetovanou zlatonku nebo relikvii smrti… můžete být hrdí na to, že jste Potterhead!

Důvodů úspěchu Harryho Pottera je spousta a nebudeme mít čas je tady všechny detailně zkoumat. Komplexnost postav a propracovanost scénáře k nim určitě patří. Stejně jako různé úrovně četby Harryho Pottera a mnoho různých světů, v nichž se ten příběh odehrává: Harry Potter je plný odkazů na antiku a mytologii, jako například tříhlavý pes Chloupek, Brumbálův fénix Fawkes, bludiště v Turnaji tří kouzelníků. Odkazy na historii také přinášejí jinou dimenzi četby: je patrná paralela mezi nacistickou ideologií, totalitarismem a Voldemortem. Brumbálova armáda by tak představovala skupinu povstalců snažících se svrhnout temnou moc, Dolores Jane Umbridgeová by byla pověřena, aby přesvědčovala masy na úkor svobodné vůle a kritického ducha, a Voldemortovi studenti by provedli konečné řešení a vyhladili by osoby, které nejsou „čistokrevné“. Toto všechno zkrátka konstatujeme proto, že četba Harryho Pottera se musí brát vážně! A že je třeba číst mezi řádky…

Harry Potter se stal symbolem britské kultury: popisem stereotypní společnosti, kterou představují Dursleyovi, satirou na instituce a politický systém, ale také díky obecným představám o anglické internátní škole nebo britské architektuře. Harry Potter se stal mediálně slavnějším velvyslancem Spojeného království než samotná královna. Vždyť vypravování o Harrym Potterovi obsahuje mnoho filozofických odkazů, které oživují diskusi a životní volby, s nimiž jsou hrdinové konfrontováni: Seneca, Epiktétos, Descartes, Spinoza, Nietzsche, Sartre, to jsou filozofové, kteří svými úvahami o Dobru a Zlu, o síle ducha, vědomí, svobodné vůli, svobodě Harryho Pottera doprovázejí. Brumbál je očividně filozofem z podstaty. Stejně jako Sokrates a Platón, je Harry jeho žákem (v knihovně v Bradavicích bychom mohli najít dílo Apologie Brumbála od Harryho Pottera!).

To všechno určitě způsobilo, že provází čtenáře už víc než dvacet let: stejně jako Malý princ nebo Knoflíková válka jsou to díla primárně určená mladému publiku, ale může je číst čtenář jakéhokoliv věku, pouze je pak bude vnímat rozdílně. Harry Potter se stal neopominutelným vyprávěním, které se obrací k velmi rozdílnému publiku, ale také svým způsobem k publiku jednotnému, protože shromažďuje a klade otázky o univerzálních hodnotách naší společnosti: o životě a smrti, moci a strachu, přátelství a odvaze, o Dobru a Zlu, skutečnosti a snu… Harry Potter nenašel jen tak nějaké čtenáře, on našel svoje čtenáře: byl přeložen do více než osmdesáti jazyků ve dvou stovkách zemí, uvádí se, že jedno vydání knížky o hrdinovi s kulatými brýlemi vlastní průměrně každý patnáctý obyvatel na světě.

Od vydání knížky Harry Potter a Kámen mudrců v roce 1997 se západní společnost výrazně změnila: 11. září zamíchalo kartami světové rovnováhy, internet stvořil společnost bezprostřednosti, fikce, nadbytku, přepínání kanálů… Tváří v tvář tomuto představuje četba Harryho Pottera činnost téměř rebelskou!

Harryho Pottera přesto nemůžeme představovat jako nějakého proroka, kterého bychom měli slepě následovat, nebo ho považovat za jakýsi vzor, který bychom měli napodobovat: on sám má své vlastní chyby a vlastní démony. Harry by měl být vnímán doslova jako porodník (tedy jako ten, kdo ovládá umění pomoci při porodu): není zde, aby nám poskytoval hotové odpovědi, ale aby nám pomohl ptát se, co můžeme udělat my sami. To skromně nabízí tato knížka: hrajte si a přitom luštěte činy a myšlenky Harryho Pottera obsažené v knížkách a filmech, možná vám to pomůže přenést je do některých, naštěstí určitě méně znepokojivých, ale zato reálných situací vašeho každodenního života!

„Teď mě musíš pozorně poslouchat, Harry.
Ty nejsi špatný člověk. Jsi dobrý člověk, kterému se přihodily špatné věci. (...)

Každý má v sobě světlou i temnější stránku.
Záleží na tom, kterou z nich si vybere.
To rozhoduje, kým jsme.“

Sirius Black Harrymu

Harry Potter a Fénixův řád (2007)

HARRY JE ODOLNÝ

„Občas zapomínám, jak strašně moc jsi vyrostl. Stále vidím toho kloučka z přístěnku pod schody.“

Brumbál Harrymu

Harry Potter a Princ dvojí krve (2009)

Úvodní scéna prvního filmu ságy Harry Potter a Kámen mudrců ukazuje, jak je Harry opuštěn už jako mimino. Brumbál v dlouhém fialovém plášti a profesorka McGonagallová v podobě svého zvěromága kočky odloží uprostřed noci dítě před jedním domem v Zobí ulici a zmizí. Existují veselejší způsoby, jak začít svůj život…

Smrt Harryho rodičů zavražděných Voldemortem, když se jej snažili chránit, je drama a bude ústředním motivem celého příběhu. Jeho rodiče, James a Lily Potterovi budou díky kouzlu příležitostně zasahovat stále výrazněji téměř v každém díle. Například v knize Harry Potter a Kámen mudrců má Harry před zrcadlem z Erisedu (zrcadlo touhy) vidění, v němž vidí své rodiče: „Toho večera Harry poprvé v životě spatřil svou rodinu. Cítil v sobě něco nevýslovně palčivého, napůl radost a napůl hluboký smutek.“

Ze všeho nejvíc si přeje jedinou prostou, ale pro sirotka nedostupnou věc: být se svou rodinou. Během třetího roku k němu pronikne smrt rodičů prostřednictvím mozkomorů. O rok později ho duch rodičů znovu zachrání před Voldemortem a pomůže mu uniknout. Později díky Severu Snapovi a myslánce opakovaně vidí vzpomínky na svou rodinu. V posledním díle vystupují Lily a James Potterovi z kamene vzkříšení, aby mu pomohli. Tato zjevení nezmírní jeho smutek, ale snad mu během let pomohou situaci přijmout.

Pojem odolnost nebo pružnost se původně užívá pro druh kovu, který po určité změně získá zpět svůj původní tvar. Je to schopnost člověka překonat traumata, která prožil. Dexter, postava z amerického seriálu, představovaný Michaelem C. Hallem, je další trýzněný hrdina, svědek násilné smrti své matky v útlém dětství. Adoptoval ho policejní důstojník z Miami, který viděl jeho trauma a vražedné sklony, sklony, které ho naučí krotit. Stane se forenzním specialistou na krevní stopy. Od svého traumatu, které se snaží potlačovat, se nicméně odpoutat nedokázal, jelikož Dexter je sériový vrah. Můžeme tak konstatovat, že se mu odolnosti nakonec dosáhnout nepodařilo.