Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Dr. Mindy Pelz

PŮSTEM K ŽENSKÉMU ZDRAVÍ

Z anglického originálu Fast Like a Girl, vydaného nakladatelstvím Hay House, Inc. v roce 2022, přeložila Eva Fuková.

Vydala GRADA Publishing, a. s., pod značkou METAFORA v Praze roku 2024 jako svou 9226. publikaci.

Redakce Michal Jurza
Korektura Daniela Čermáková
Odpovědná redaktorka Kateřina Tomcová
Technická redakce a obálka Hana D. Benešová
Sazba Alena Libichová
Tisk a vazba FINIDR, s. r. o., Český Těšín

První vydání, Praha 2024

GRADA Publishing, a. s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
www.grada.cz, www.metafora.cz

Cover Graphic Design © Hana D. Benešová, 2024

Copyright © 2022 Dr. Mindy Pelz
Originally published in 2022 by Hay House, Inc.
Translation © Eva Fuková, 2024
Czech edition © Grada Publishing, a. s., 2024

All rights reserved

ISBN 978-80-7625-797-9 (ePub)
ISBN 978-80-7625-796-2 (pdf)
ISBN 978-80-7625-319-3 (print)

Ženám z mé komunity Resetter:
Děkuji, že se se mnou dělíte o své povznášející příběhy. Jste slyšet. Jste vidět. Jste neuvěřitelně silné. Společně rosteme.

Kniha obsahuje informace a doporučení týkající se potenciálních prospěšných účinků půstu. Nemají nahrazovat doporučení lékaře. Léčebné plány uvedené v této knize byste měly začít dodržovat až po konzultaci se svým lékařem. Autorka a vydavatel se zříkají zodpovědnosti za případné vedlejší účinky, které se během léčení mohou projevit.

Předmluva

Mám-li vyprávět o svých hormonech, nevím kde začít. Puberta u mě nastala v deseti letech a první menstruace se dostavila ve třinácti. Pokaždé jsem měla silné bolesti, silně jsem krvácela a trpěla záněty. Všechny části těla mi otekly – včetně hlasivek –, což vedlo k častým návštěvám nemocnice a ke zrušeným vystoupením. Krátce po dvacátých narozeninách jsem začala užívat antikoncepční pilulky, které mi doporučila gynekoložka. Žádná menstruace znamenala žádný zánět a žádná zrušená vystoupení. Tehdy mi to připadalo jako dobrý nápad.

Potom jednoho dne, po téměř dvaceti letech potlačování přirozených cyklů, se moje tělo rozhodlo, že se chce vrátit ke svému cyklickému rytmu. V té době jsem prošla velkým duchovním růstem, který mi umožnil naslouchat své intuici i vaječníkům. Řekly mi, že je načase čelit tomu, před čím jsem celé ty roky utíkala, a dovolit svému tělu, aby vyjádřilo, co potřebuje. Je zajímavé, že moje tělo k tomuto závěru došlo v prosinci 2019, pouhé tři měsíce předtím, než jsme se kvůli pandemii všichni uzavřeli ve svých domovech. Schylovalo se k tomu, čeho jsem se roky obávala – že přijdu o své živobytí –, avšak ne tak, jak jsem to čekala. Ráda bych si myslela, že mé tělo a duše byly natolik naladěny na to, co přichází, že věděly, že pokud se tak rozhodnu, bude to, jako bych se vrátila k sobě domů… Doslova i přeneseně.

Od chvíle, kdy jsem svému tělu umožnila vrátit se k jeho přirozeným cyklům, tato cesta zpátky mi často připadala jako trhání zubu bez umrtvení – ale bylo to nezbytné, abych mohla plně vyjádřit svoji ženskou sílu a aby můj hlas byl doopravdy slyšet.

Řekli byste si, že ženě, jíž hudba koluje v žilách od narození, je rytmus vrozený. Ale abych udržela krok s patriarchálním systémem neustálé produkce a úspěchu, ztratila jsem kontakt s tím nejdůležitějším rytmem – s přirozeným rytmem svého těla. Troufla bych si tvrdit, že těla a duše většiny z nás šeptají, nebo možná dokonce křičí, abychom se takříkajíc vrátili domů. A pro některé, například pro mě, onen návrat domů znamená (spíše než cestu tam, kde už to známe) ocitnout se poprvé v centru svého skutečného já.

Když jsem jednou jela po dálnici 101 v Jižní Karolíně, poslouchala jsem podcast, v němž lékařka jménem Mindy Pelz hovořila s dalšími třemi lékaři o zdraví a zdravém životním stylu. Cosi na její energii mě zaujalo. Z Mindy vyzařovaly nadšení, moudrost, humor, vyrovnanost a péče. „Musíš se s ní setkat,“ špitl můj vnitřní hlas, avšak v ten okamžik jsem nevěděla proč.

Místo toho jsem si přečetla její knihu The Menopause Reset. Jako čtyřicetiletá žena, která má nakročeno k perimenopauze, nebo v ní už možná je, jsem o onom přechodu z plodného období do životní etapy, o níž vám všichni říkají, že bude deprimující, přemýšlela čím dál víc. V této etapě vás prý čekají výkyvy nálad, budete mít návaly a začnete přicházet o rozum. Nechtěla jsem takhle trpět, ale jak bych se tomu mohla vyhnout, když něco takového údajně zažívá téměř každá žena?

Ačkoli jsem se o své tělo vždy starala, v posledních několika letech jsem cítila, že mi ubývá energie. Potýkala jsem se s psychickou otupělostí, přistihla jsem se, že stěží hledám slova, když se snažím konverzovat, a zapomínám, proč jsem přišla do místnosti. Za posledních deset let jsem prošla rovněž silnou úzkostí a depresí, užívala jsem léky, pracovala s mindfulness (v češtině používáme také termín „všímavost“, pozn. red.) a vyzkoušela všechny možné alternativní způsoby léčby. Přesto jsem se necítila lépe a informace z knihy doktorky Mindy potvrdily moje podezření.

Měla jsem velké štěstí, že Mindy se mnou vedla osobní konzultace; všechno to, co mě za nespočet hodin naučila, se také dozvíte z následujících stránek. Tyto informace by se ženám měly předávat od chvíle, kdy se u nich projeví puberta, což se ovšem neděje. Je načase, aby naše srdce a mysl posílily znalosti, díky nimž už nebudeme v otázkách zdraví vydány na milost nikomu a ničemu zvenčí.

Přemýšlíte, co vás v knize čeká? Objevíte léčivou sílu svého nádherného ženství. Dozvíte se o všech nástrojích potřebných k probuzení své léčivé, radostné a tvůrčí síly pramenící z toho nejzákladnějšího, pudového zdroje – vašeho těla a duše.

Než jsem se s Mindy seznámila, pochybovala jsem, že by moje tělo mohlo mít schopnost samo se léčit. Nyní tomu věřím. Ať už se potýkáte s čímkoli, vězte, že se můžete uzdravit. Nestane se to přes noc. Je k tomu zapotřebí vzdělání, společně s láskou a respektem k jedinečným potřebám vašeho těla, ale věřím vám a vím, že vám věří i Mindy.

Nevím jak vy, ale já jsem jako malá často slýchala „nefňukej“, „vzchop se“ nebo „buď silná“. Jako by být dívkou nebo se tak chovat bylo špatné. Kéž by tehdy ta holčička věděla, že být dívkou znamená mít nesmírnou moc! Žena, jíž se stala, to samozřejmě ví!

Tato žena ví, že její ženství je posvátné; dokáže kouzlit a pomáhá jí léčit se. Dokáže dokonce léčit svět kolem sebe. Modlím se, aby každá žena, která čte tuto knihu, pochopila, že dělat věci „jako holka“ – obzvláště učit se, jak rozvíjet svoji původní podstatu – představuje cestu ke svobodě a způsob, jímž my, ženy, začínáme pomáhat nastolit ráj na zemi.

LeAnn Rimes

Zpěvačka a skladatelka, držitelka Grammy,
hledačka a hlasatelka pravdy, mystička a mrcha jak se patří, 2022

Ženo,

ve tvé cyklické podstatě tkví obrovská síla, protože my jsme příroda. My, tak jako příroda, tvoříme život a žijeme podle přírodních rytmů. Jemná bytost, která je tvou skutečnou podstatou, to ví na té nejhlubší úrovni.

Ženo,

naším úkolem je pamatovat si, shodit ze sebe vrstvy společenského formování a zasahování, představu „hodné holky“ a vrátit se ke svým nejpřirozenějším rytmům. Každá orgasmická radost, každý primitivní výkřik, každý instinkt, každý hluboký smutek a žal, každý okamžik odpočinku, momenty oproštění se od starého, naše veškerá, byť sebemenší, tvůrčí síla zasluhují být uctívány a znovu považovány za posvátné.

Ženo,

jsi posvátná. Nejen když nejjasněji záříš, ale i ve své temnotě. Tvoje největší moc spočívá ve splynutí s rytmem a přijetí vlastní přirozenosti. Protože Matka Příroda nakonec vždy zvítězí. Máme na vybranou, jestli se rozhodneme jí pomoci.

LeAnn Rimes

Úvod

Pokud jde o přístup ke zdraví, nový model jsme nikdy nepotřebovali víc. V posledních desetiletích raketově přibývá lidí trpících chronickými onemocněními, jako je Alzheimerova choroba, rakovina, diabetes, neplodnost, kardiovaskulární choroby, poruchy nálady, a dokonce chronická bolest. Velice skličující je skutečnost, že mnohé z těchto diagnóz si vyslechnou právě ženy. Přesto je všem ženám nabízeno univerzální řešení, které zřídkakdy bere v úvahu jejich hormonální potřeby, a mají tedy pocit, že je nikdo nevyslechne, nedostává se jim odpovědí a ony zůstávají se svými nemocemi samy.

Znám to příliš dobře, neboť jsem k nim patřila. V devatenácti letech jsem začala trpět nepolevující únavou – únavou, která mi znemožňovala plnit dokonce i ty nejjednodušší každodenní povinnosti. Ve věku, kdy většina lidí přemýšlí o své kariéře, jsem musela sbírat sílu i k tomu, abych vůbec vstala z postele. Hledání odpovědí mě přivedlo až do ordinace jednoho z nejlepších lékařů na světě. Diagnostikoval mi chronický únavový syndrom, pro který neexistovala léčba. Řekl mi, že potrvá roky, než se vyléčím, a doporučil mi, abych zanechala školy, začala užívat léky a doufala, že se moje tělo uzdraví. Tenkrát jsem hrála závodně tenis a trenéři chtěli, abych se vrátila zpět na tenisové kurty; neměla jsem čas na něco čekat.

Každý z nás se někdy ohlédne a uvědomí si, že jeho život se během okamžiku navždycky změnil. K takovým dnům patřil i ten, kdy jsem seděla v lékařské ordinaci. Stejně jako miliony žen jsem jen nevěřícně poslouchala, když mi doktor sděloval neradostnou prognózu. Přesto mi vnitřní hlas říkal, že existuje i jiná cesta. Jak by se moje tělo mohlo hroutit, když mi bylo dvacet? Když mi nepomohl ani ten nejlepší z nejlepších, jak se z toho můžu dostat? Z oné temné chvíle jsem si odnesla důležitý poznatek, který jsem později přenesla do své praxe. Když vám selhává zdraví, stačí jeden jediný člověk, který ve vás věří a dodává vám naději. Tím člověkem pro mě naštěstí byla moje maminka. Doktorovo doporučení ji rozčílilo tak, že mě okamžitě odvezla k lékaři zaměřenému na holistickou medicínu. Bylo to v roce 1989 a najít doktora nakloněného přirozenějším postupům bylo téměř nemožné. Jeho první rada? Změna jídelníčku. Vysvětlil mi, že některé potraviny zdraví posilují, zatímco jiné ho oslabují. Do té doby jsem konzumovala ty druhé. Strava, kterou mi doporučil, se velice podobala dnes tolik oblíbené ketogenní dietě.

Během tří týdnů, kdy jsem ji dodržovala, jsem cítila, že se v mém těle něco výrazně mění. Vracela se mi energie, moje mysl se projasnila, všimla jsem si, že hubnu, a depresivní mlha, která mě zahalovala celé měsíce, přes noc zmizela. Cítila jsem se doslova jako člověk, jemuž se dostalo zázračné léčby, a to jsem jenom změnila jídelníček.

Proč moje tělo reagovalo tak dobře? Jakou léčivou sílu ve mně probudila pouhá změna stravy? A proč měli tito dva lékaři tak rozdílné názory na mou cestu k uzdravení? Žasla jsem, jak rychle moje tělo reagovalo. Chtěla jsem zjistit, co dalšího může moje tělo dokázat díky síle potravin. A také jsem přemýšlela, kolik lidí si vyslechne podobně chmurnou prognózu a nikdy se nedozví, jaký vliv mají potraviny na sebeléčivou schopnost těla. Zmocnila se mě touha ukázat i ostatním, jak něco tak jednoduchého, jako je strava, může ovlivňovat jejich zdraví.

Od té doby jsem si prostudovala a vyzkoušela snad všechny oblíbené módní diety, které se objevily. Uplynulých pětadvacet let jsem také pomáhala tisícům pacientů uvědomit si, jak může být to, co jedí a kdy to jedí, důležité pro jejich zdraví. Došla jsem k závěru, že v současnosti více než kdy jindy lidé trpí kvůli tomu, že konzumují nezdravé potraviny. Americká Střediska pro kontrolu a prevenci nemocí (Centers for Disease Control and Prevention, federální agentura pro veřejné zdraví, pozn. red.) nedávno uveřejnila zprávu, že 60 procent Američanů má jedno chronické onemocnění, 40 procent trpí dvěma nebo více a na léčbu těchto chronických nemocí jde 90 procent z bilionů dolarů celkem vydávaných na zdravotnickou péči. Proč jsme tolik nemocní? Co se v posledních třiceti letech změnilo, že to vedlo k nárůstu chronických onemocnění? Když se podíváte na příčiny mnoha chronických nemocí, uvidíte jednu typickou – špatné metabolické zdraví.

Špatnému metabolickému zdraví, často známému jako metabolický syndrom, se dnes věnuje hodně pozornosti, a to z dobrého důvodu. Výraz metabolické zdraví se často používá, když se hovoří o schopnosti člověka správně regulovat hladinu krevního cukru, krevní tlak a hladinu cholesterolu, aniž by užíval léky. Špatné metabolické zdraví vede ke vzniku chronických onemocnění a také oslabuje imunitní systém. Nejznepokojivější na tom je, že jsme ze špatného metabolického zdraví udělali normu. Mnohé z příznaků svědčících o tom, že se metabolické zdraví zhoršuje, lékaři často označují nálepkami „stárnutí“, „geneticky podmíněné“ nebo „neodvratné“. Známky toho, že má člověk potíže s metabolickým zdravím, jsou jasné: vysoká hladina krevního cukru, triglyceridů, LDL cholesterolu, vysoký krevní tlak nebo zvětšující se objem pasu. Typickým příznakem selhávajícího metabolismu je neschopnost člověka fungovat delší dobu bez jídla. To se nazývá hypoglykémie, nicméně tělo má zásobovací systém, který by se měl v takové situaci aktivovat, aby vám dodal energii, dokud si nedáte další jídlo. Jestli vám dělá problém vydržet déle než čtyři hodiny bez jídla, je načase vyladit svůj metabolismus.

V roce 2018 University of North Carolina v Chapel Hillu vydala studii, v níž se píše, že pouze 12 procent Američanů je metabolicky zdravých. A neplatí to pouze o Američanech; více než 800 milionů lidí na celém světě je obézních. Podle odborného časopisu British Medical Journal v mnoha zemích obezita zabíjí více než kouření. Velice alarmující je i fakt, že nejrychleji rostoucím segmentem populace s obezitou jsou děti. Podle predikcí se v příštím desetiletí počet obézních dětí zvýší o 60 procent a v roce 2030 dosáhne 250 milionů. Očekává se, že v roce 2025 překročí náklady spojené s nárůstem obezity bilion dolarů. Respektované lékařské časopisy jako například Lancet dokonce píší, že vzhledem k souvislosti mezi metabolickým onemocněním a nejtěžšími průběhy onemocnění covid-19 se v post-pandemickém období musí metabolické zdraví stát středem pozornosti na celém světě. Ovšem ani tak není současná snaha předcházet metabolickým problémům, jako je obezita, a léčit je dostačující. Náš přístup se musí změnit. Špatné metabolické zdraví není pouze číslo na váze nebo zvýšené hodnoty krevních testů; je to člověk v krizi. Zdravotní problémy neovlivňují pouze dotyčného člověka; mají dopad na jeho rodinu, na komunitu, a jak jsme zjistili během pandemie, má dopad na svět jako celek. Týká se nás všech.

Jakkoli bezútěšná se může tato situace zdát, existuje z ní cesta ven. Nestojí čas ani peníze. Je vědecky podložená a může ji vyzkoušet každý, kdekoli, kdykoli. Jedná se o půst. Ačkoli postění se není nic nového, teprve v posledních letech lidé zjistili, že půst představuje nejrychlejší způsob, jak si zlepšit zdraví. Při práci s pacienty jsem se dostala k mnoha studiím, které dokazují účinnost půstu. Vědecké vysvětlení, jak se tělo během postění léčí, mě nadchlo tak, že jsem půst zařadila do léčebného plánu každého svého pacienta. Výsledky byly ohromující. Nikdy jsem nebyla svědkem tak rychlého tělesného uzdravení v důsledku tak směšně jednoduché úpravy. A tak jsem uvažovala: Jestliže půst tak enormně pomohl mým pacientům, nemohl by posloužit jako nástroj úplně každému?

Během své pětadvacetileté praxe jsem stále měla před očima dvě největší překážky, jimž čelí ti, kdo se snaží uzdravit: čas a peníze. Půstu se to však netýká. Byla jsem tímto starým způsobem léčení a jeho výsledky nadšená tolik, že jsem se rozhodla točit o něm videa na YouTube. Brzo jsem zjistila, že mnoho lidí, obzvláště žen, se chce dozvědět, jak správně držet půst, aby byl účinný. O tři roky a devět set videí později jsem z první řady sledovala rozvoj nového zdravotního trendu. Pacienti i lékaři bažili po informacích. Za ta léta jsem na svém kanálu nasbírala statisíce příběhů o uzdravení. Lidé jsou nadšeni výsledky, které jim půst přináší.

Jak brzo zjistíte, i vědecké studie týkající se půstu jsou velice zajímavé. Respektované lékařské časopisy, například New England Journal of Medicine, Cell Metabolism, Nature a British Medical Journal stále zveřejňují nové důkazy, které vysvětlují, proč půst tak dobře funguje. Píše se v nich, jak půst pomáhá u každého aspektu metabolického zdraví, od váhového úbytku a vysokého krevního tlaku přes inzulinovou rezistenci a záněty až po snižování hladiny cholesterolu. Existují rovněž vědecké důkazy o tom, že půst obnovuje střevní mikrobiom, zlepšuje stav u neurodegenerativních onemocnění, jako jsou demence a Alzheimerova choroba, restartuje imunitní systém a dokáže podporovat tvorbu neurotransmiterů štěstí jako dopamin, serotonin a GABA.

Ačkoli věda dokazuje, že půst léčí, pořád existuje jedno slabé místo: jeden půst pro všechny nefunguje, obzvláště ne u žen. Je skvělé, že více lidí zařazuje do svého života přerušovaný půst, ale neřeší se tři důležité otázky.

První: Jak dlouho by měl člověk půst držet? Za přerušovaný půst se obvykle považuje 13 až 15 hodin bez jídla. Přesto mnozí dodržují půst 16 : 8, jímž se zabýval výzkum – 16 hodin nejíte a 8 hodin můžete jíst. Jedna z nejznámějších studií týkajících se půstu zjistila, že třídenní půst dokáže zničit prekancerózní buňky a restartovat imunitní systém. Jak tyto vědecké články pronikají do mainstreamu a půst získává na oblibě, šíří se nespočet názorů na to, jak dlouho by měl trvat. Spousta lidí je zmatených; nevědí, jak dlouho by měli půst držet, jestli by se měli postit každý den, a dokonce jestli drží půst správně. Když vám půst začne prospívat, svádí vás to držet ho déle. Ale je delší doba lepší? Na tuto otázku často neexistují jasné odpovědi.

Druhá: Které potraviny jsou během půstu nejvhodnější? Mnozí lidé si půst zamilovali natolik, že zapomínají na léčivou sílu potravin. Největší metabolickou změnu způsobuje střídavý rytmus hodování a půstu. Odborníci na půst se primárně zaměřují na léčbu, k níž během půstu dochází, a lidé nemají informace o tom, které potraviny by měli jíst. To představuje problém, neboť hodně lidí stále konzumuje západní standardní stravu, která je plná chemikálií, cukru a tuků způsobujících zánět. Součástí rozhovoru o půstu by tak mělo být i téma potravin. Když zkombinujete správné potraviny s půstem, dějí se zázraky – zejména u žen.

Třetí a nejdůležitější otázka: Musí se ženy postit jinak než muži? To je klíčová otázka, protože na ženy mají ohromný vliv měsíční a menopauzální hormonální výkyvy. Složitý systém pohlavních hormonů – estrogenu, progesteronu a testosteronu – vyžaduje, abychom věnovali pozornost zvýšeným hladinám kortizolu a inzulinu, k nimž může docházet při stresu, cvičení, jídle, a dokonce i při půstu. Když chceme držet půst, abychom změnili metabolismus, musíme to provádět v souladu s hormony. Mužské hormony nejsou na zvýšení hladiny tolik citlivé. Žena potřebuje vědět, kdy a jak přepnout svůj metabolismus, aby byl ve shodě s hormonálními cykly.

V tomto ohledu bývají ženy často přehlíženy. Knihy o půstu nás učí jediný přístup k půstu pro všechny bez rozdílu a ženám po jejich přečtení často zbývá víc otázek než odpovědí. V podcastech, na sociálních sítích a v blogosféře se debatuje o tom, že ženy by se měly postit jinak, avšak jen velice málo z nich ženám prozradí konkrétní postupy. Rozhodne-li se žena zařadit půst do svého životního stylu a nenaplánuje si ho podle menstruačního cyklu, mohou se objevit nepříjemné symptomy, například vypadávání vlasů, vyrážky, úzkost, vynechání menstruace, problémy se štítnou žlázou a potíže se spánkem. Když žena ví, jak se správně postit, tyto symptomy se neprojeví. Správně prováděný půst dokáže vyřešit mnoho onemocnění, s nimiž se ženy potýkají. Totéž platí pro ženy v menopauze. Musíme řešit, jak by měl jejich životní styl, jehož součástí je půst, vypadat. Seznam žen, které hledají řešení hormonálních potíží, by byl dlouhý. Jsou ženy se syndromem polycystických vaječníků (SPO), ženy používající nitroděložní tělísko, jež téměř nemají menstruační cyklus, a statisíce žen trpících neplodností – půst pak musí být upraven podle jejich specifických potřeb.

Ve snaze pomoci jsem na svém youtubovém kanálu začala uveřejňovat videa o složitostech půstu, a jak ho načasovat podle hormonálních potřeb. Připravila jsem šest různých druhů půstu (v délce od 13 do 72 hodin) a dva různé stravovací programy (nazývám je ketobiotická strava a strava podporující hormony), které lze načasovat podle menstruačního cyklu. Vytvořila jsem také pomůcku nazvanou Půstový cyklus, díky níž si žena může vybrat správnou délku půstu a potraviny, které korelují s jejím menstruačním cyklem. Pro ženy s cyklem a bez cyklu, jako jsou ženy v menopauze nebo ženy užívající antikoncepci, jsem vytvořila Třicetidenní půstový reset, u něhož se liší délka půstu a strava, aby se vyvážila hladina hormonů a zlepšilo se metabolické zdraví. Jestli mě tyto ženy něco naučily, tak to, že jakmile žena ví, jak si vytvořit životní styl, aby byl v souladu s jejím cyklem, stává se nepřemožitelnou.

Právě takové ženy mě inspirovaly k napsání této knihy. Najdete zde ověřené strategie, léčebné postupy pro různá onemocnění, tipy usnadňující půst a zjistíte, které pomůcky používám, abych pomohla statisícům žen zvládat nový životní styl, jehož součástí je půst. Knihu jsem rozdělila do tří částí. První část nabízí vědecké poznatky a důvody, jimiž se přepínání metabolismu řídí. Vědět proč je klíčem k úspěchu. Dozvíte se tam také, jak fungují hormony. S tím vás měli seznámit už ve třinácti, což s potěšením napravím. Spojení vědeckých poznatků o půstu s magickým světem hormonů znamená zásadní krok k úspěšnému půstu. Ve druhé části se zabývám výživovými principy, díky nimž váš metabolismus bude fungovat, jak má. Výživa může být někdy složitá, a proto ji vám chci zjednodušit. Seznámíte se také se dvěma styly stravování, ketobiotickým a podporujícím hormony. Naučíte se používat Půstový cyklus, abyste sladily půsty různé délky s menstruačním cyklem. Ve třetí části se dozvíte, jak přizpůsobit půst svému životu, jak funguje Třicetidenní půstový reset a co všechno usnadňuje půst. Nechybí tu ani jeden z postupů, které učím nejraději – jak půst ukončit. Ať se na své cestě k půstu nacházíte kdekoli, tady najdete informace, které vám pomohou pohnout se z místa.

Stejně jako před lety pro mě byla paprskem naděje moje maminka, chci, aby i vám tato kniha byla zdrojem inspirace, až se budete učit, jak držet půst a znovu se ujmout vlády nad vlastním zdravím. Kniha vám poradí jak na to. Zdravotnická komunita ženy příliš dlouho přehlížela a mě velice těší, že se s vámi mohu podělit o naději, kterou půst představuje pro každou z nás.

ČÁST I

VĚDA

KAPITOLA 1
Není to vaše vina

Tělo je téměř dokonalý stroj. Tvoří ho více než 30 bilionů buněk, které fungují jako tým a usilovně pracují, abyste se cítily dobře. Každá buňka je jako malá továrna, která produkuje energii tím, že spaluje tuk, metabolizuje glukózu a vyrábí antioxidanty. Buňky vědí, kdy vám mají dodat energii, abyste dokázaly splnit své povinnosti, a kdy vás zpomalit, abyste si odpočinuly. Když jíte, konzumují živiny a využívají je kplnění úkolů potřebných ktomu, abyste mohly fungovat co možná nejlépe. Nemají-li kdispozici potravu, přepnou na alternativní zdroj paliva, abyste měly sílu a duševní svěžest a mohly jste fungovat dál. Účinně se přizpůsobují jakýmkoli fyzickým, chemickým nebo emočním situacím. A to je úžasné, nemyslíte?

Potřebují však vaši podporu. Aby mohly správně fungovat, potřebují určité výživné látky – zdravé tuky, aminokyseliny, vitaminy aminerály. Pokud je nedostávají, přestanou být schopné vykonávat svoji práci. Proto módní diety nepomáhají. Většina znich buňky nepodporuje, znemožňuje dosáhnout trvalých výsledků avede knespočtu zdravotních problémů, které zrychlují stárnutí aposílají vás vstříc chronickému onemocnění. Vtéto kapitole vás seznámím spěti důvody, proč vás diety svedly na scestí plné zákrutů – znějž se však můžete kdykoli vrátit na správnou cestu. Nazývám je „neúspěšná pětice“. Zahrnuje omezený příjem kalorií, špatnou kvalitu potravin, neustálé přívaly kortizolu, zvýšenou toxickou zátěž apřístup „jedno řešení pro všechny“. Jakmile je pochopíte, uvědomíte si, že jste se vezly na obrovské horské dráze. Většina diet vás odpojila od potřeb těla aprobudila ve vás pocit zmaru, pochybnosti osobě samých anedůvěru vevlastní tělo. Dietní šílenství musí skončit. Skvělých výsledků můžete dosáhnout, když zapomenete na diety, budete vědět, jak vaše úžasné tělo funguje, aosvojíte si nový přístup ke zdraví.

Nejprve však chci říct, že kvám chovám respekt. Vím, že vašim přítelkyním přinesly diety dobré výsledky, aže když jste se snažily ototéž, nepodařilo se vám to. Vím, jak je frustrující, když jdete klékaři, aby vám odpověděl na otázky ohledně zdravotního problému, aon vám řekne, že musíte snížit BMI. Umím si představit, jaké zklamání zažíváte, když univerzální řešení vhodné pro všechny najednou nefunguje. Uvědomuji si, že hodiny, které jste strávily vtělocvičně, abyste si zlepšily zdraví, ale výsledek byl mizivý, ve vás vyvolaly obavy, jestli svámi není něco špatně. Toto všechno můžete pustit zhlavy. Takové přístupy vám na nové cestě ke zdraví, na niž se chystáte vydat, budou kničemu.

Potřebujete se zbavit pocitů viny astudu. Vězte, že vtom nejste sama. Neskutečně mnoho žen se cítí stejně jako vy. Podle CDC (Centers for Disease Control and Prevention) je 41 procent žen starších 21 let obézních. Čtyřicet pět procent má vysoký krevní tlak. Každá druhá onemocní rakovinou. Jedna zpěti bude trpět Alzheimerovou chorobou. Jedna zdevíti bude mít diabetes 2. typu. Jedna zosmi bude mít potíže se štítnou žlázou. Osmdesát procent všech případů autoimunitních onemocnění se týká žen. Jsou to naše sestry, matky, babičky, tety, kamarádky, kolegyně ašéfové. Staráme se osvé rodiny akomunity. Vdobě, kdy bychom měly být plné sil, se potýkáme se špatným zdravím, připadá nám, že nás lékaři nevyslyší, ahledáme odpovědi. Léčení začíná, když si dokážete odpustit minulost. Je velmi pravděpodobné, že pokud diety, které jste držely, nefungovaly, nebyla to vaše vina. Zapomeňte na pocity selhání, děsivé diagnózy, jimiž byly označeny vaše zdravotní problémy, adalší omezující názory. Na cestě kvašemu novému, zdravějšímu já vám prospěje, když se takových negativních myšlenek zbavíte.

NEÚSPĚŠNÁ PĚTICE

1. Diety somezeným příjmem kalorií

Existuje-li jeden mýtus, který bych si přála natrvalo odstranit zvaší mysli, je to ten, že když budete počítat kalorie, budete štíhlé. Učili vás, že méně jídla avíce cvičení vám zajistí trvalé zdraví aštěstí. Tento přístup nazýváme teorie „kalorie dovnitř, kalorie ven“ aje to jeden znejtěžších způsobů, jak dosáhnout trvalého váhového úbytku.

Proč? Pokaždé, když méně jíte avíce cvičíte, mění se nastavená hodnota metabolismu. Ta určuje, kde si tělo udržuje svoji hmotnost vrozsahu určitého množství kalorií. Kdysi se tvrdilo, že tato hodnota je dána geneticky. Utěch šťastnějších byla vyšší, zatímco uostatních nižší. Nové důkazy svědčí otom, že je to mylný názor. Ukazuje se, že nastavenou hodnotu „trénujete“, apokud méně jíte avíce cvičíte, její hranice se snižuje. Diety snízkým příjmem kalorií uvás tudíž nefungovaly. Pokaždé, když jste snížily hranici nastavené hodnoty, bylo pro vás obtížnější jíst jinak. Když začnete přijímat více kalorií nebo méně cvičit, kilogramy se vrací mnohem snadněji, neboť jste nad hranicí hodnoty. Není to kzbláznění?

Bohužel, po dlouhá léta patří tato dieta knejoblíbenějším. Často přináší přechodný výsledek, což vás svádí ktomu, abyste se kní vracely. Časem se však tělo začne bránit menšímu množství kalorií tak, že zvýší četnost signálů hladu vysílaných do mozku azpomalí metabolismus. Dochází ke změně nastavené hodnoty adobré výsledky diety snízkým příjmem kalorií tak nemohou být dlouhodobé. Změnit názor na omezení kalorií může být těžké. Podívejme se tedy na jednu znejznámějších studií oomezení příjmu kalorií: minnesotský experiment shladověním. Ačkoli se uskutečnil v60. letech dvacátého století, stále je považován za nejvýznamnější studii, která kdy byla provedena, pokud jde ofyzické, emoční asociální změny, knimž dochází, když tělo po dlouhé období přijímá málo kalorií. Po dobu třinácti měsíců se 36 mužům postupně snižovalo množství jídla, až přijímali jen 1500 kalorií denně. Výzkumníci unich zaznamenali několik dramatických změn voblasti fyzického aduševního zdraví. Zpočátku muži mysleli na jídlo tak, že se nedokázali soustředit na každodenní úkoly. Projevila se unich deprese, úzkost, byli malátní ahypochondričtí azačali se vyhýbat společnosti. Připomíná vám to zkušenost svaší poslední dietou? Po skončení experimentu účastníci stále trpěli duševními problémy. Rychle nabrali ztracené kilogramy – anavíc ještě 10 procent své hmotnosti. Kdo drží dietu, nesní otom, že se zhorší jeho duševní zdraví abude vážit víc než předtím, apřesto mnohé znás tento experiment nevědomky opakují. Studie vmnoha ohledech dokazuje, že omezení příjmu kalorií poškozuje zdraví.

2. Nekvalitní potraviny

Před 40 lety americká vláda vyhlásila válku tukům. Znepokojovalo ji, že tuky přispívají ke vzniku kardiovaskulárních onemocnění, adoporučovala lidem, aby nekonzumovali žádné tuky, obzvláště saturované, acholesterol. To přimělo potravinářský průmysl, aby vyráběl „beztučné“ potraviny. Současně však musel překonat velkou překážku – chuť. Díky tuku chutná jídlo skvěle. Potravinářský průmysl tedy nahradil tuk cukrem achemikáliemi zvýrazňujícími chuť, což vedlo kraketovému nárůstu obezity. V60. letech dvacátého století mělo méně než 14 procent Američanů nadváhu; dnes se číslo blíží 40 procentům aodhaduje se, že vroce 2030 bude obézních 50 procent Američanů.

Když na obalu výrobku uvidíte nápis „nízkotučný“, vraťte ho do regálu. Nízkotučný rovná se velké množství cukru, velice toxické suroviny – ato jsou dvě věci, kvůli nimž rychle přiberete na váze. Proč konzumace módních nízkotučných potravin vede kváhovému přírůstku? Ironií je, že nyní zjišťujeme, že ultra-zpracované potraviny, jako ty, které jsou součástí mnoha oblíbených diet, způsobují inzulinovou rezistenci.

Vsoučasnosti se inzulinové rezistenci věnuje velká pozornost; především proto, že je tolik lidí obézních atrpí diabetem. Ale co přesně to je? Inzulinová rezistence je stav, kdy buňky přestávají reagovat na hormon inzulin, který dopravuje cukr zjídla do buněk. Když buňky nedokáží využívat glukózu coby palivo, zaznamenáte úbytek energie abuňky uskladní nevyužitou glukózu vpodobě tuku. To je příčinou metabolického syndromu, který je definován tak, že člověk trpí třemi znásledujících pěti zdravotních potíží: obezitou, vysokým krevním tlakem, vysokou hladinou triglyceridů vkrvi, vysokou hladinou cukru vkrvi nebo nízkou hladinou HDL cholesterolu. Jestliže se uvádí, že pouze 12 procent Američanů je metabolicky zdravých, pak víme, že máme kolektivní zdravotní problém.

Podívejme se na to, jak má inzulin správně fungovat. Slinivka uvolňuje tento hormon poté, co se najíte, aby cukr zpokrmu dopravil do buněk. Čím více cukru jídlo obsahuje, tím více inzulinu uvolní. Nepřetržitý příval inzulinu zaplaví povrchové receptory, jež hormonu umožňují, aby odváděl svoji práci. Povrchové receptory jsou brány na vnější straně buněk, které se otevírají avpouštějí hormony dovnitř. Čím více inzulinu brány zaplavuje, tím jsou ucpanější. Vtom okamžiku buňky přestávají na inzulin reagovat. Je to podobné, jako když po svém muži neustále chcete, aby vykonával nějakou domácí práci – čím více na něho naléháte, tím méně vás slyší. Totéž dělají buňky sinzulinem. Jakmile přestanou reagovat na inzulin, nadbytek inzulinu acukr se uloží vpodobě tuku. Diety, které vám nepomáhají zvládat tuto inzulinovou reakci, nemohou být úspěšné.

3. Přívaly kortizolu

Kortizol je nepřítel inzulinu. Nemůžete být ve stresu azároveň si zlepšovat zdraví. Zvýší-li se hladina kortizolu, zvýší se hladina inzulinu. Jak to funguje? Vraťme se kdietě somezeným příjmem kalorií, kterou jste možná vminulosti vyzkoušely. Přísnost této diety často vyvolává stres, přičemž se zvyšuje hladina kortizolu. Když snižujete příjem kalorií, máte hlad ajste podrážděné. Následkem toho dochází vmozku kreakci „bojuj, nebo uteč“ amozek reaguje tak, že do krve uvolňuje kortizol, aby tělu sdělil, že nastala krize. Tělo na to reaguje tím, že vypne trávení, zastaví spalování tuků azvýší hladinu glukózy, abyste byli fyzicky připraveni stresující situaci zvládnout. Zvětší-li se množství glukózy, zvýší se hladina inzulinu. Apřívaly inzulinu zahltí buňky. To všechno se děje, aniž vložíte do úst jediné sousto jídla.

Opakované přívaly kortizolu brání tomu, aby dieta přinášela výsledky. Jakákoli přísná dieta bude udržovat hladinu kortizolu vysoko po potenciálně příliš dlouhou dobu. Kpřívalům kortizolu nedochází pouze tehdy, když vás šéf zahrnuje spoustou úkolů nebo když se pohádáte smanželem. Často se to stává, když začnete držet přísnou dietu, kterou jen těžko dokážete zakomponovat do svého životního stylu. Hladina kortizolu se také může zvýšit, pokud to přeháníte scvičením, abyste byly zdravé. Viděla jsem dokonce ženy, které byly posedlé výsledky půstu natolik, že vněm stále pokračovaly, což vedlo knepřetržitému uvolňování kortizolu. Není možné být vneustálém stresu azároveň si zlepšovat zdraví.

Na to, aby vám kortizol komplikoval život, nemusíte ani držet dietu. Přívaly kortizolu může vyvolávat každodenní stres. Nazýváme to životní styl uspěchané ženy; tento výraz použila MUDr. Libby Weaverová ve své knize Rushing Woman’sSyndrome (Syndrom uspěchané ženy). Ženské tělo je mnohem citlivější na změny stresu než tělo mužské. Hormonálně jsme nastaveny na plození dětí, akdyž zesílí stres, zastavuje se ihormonální činnost. Když se spustí stresová reakce, mozek si myslí, že nás honí tygr. Vtom okamžiku dochází kpřeorganizování pohlavních hormonů tak, abychom byly neurochemicky připraveny tygrovi utéct. Nové uspořádání hormonů často znamená, že hladina pohlavních hormonů klesne azvýší se hladina inzulinu. Jakmile se to stane, je úplně jedno, jak skvělou dietu držíte, kolik hodin trávíte vtělocvičně nebo jakou detoxikaci provádíte – vaše zdraví to poškodí.

Mnohé zdiet, jež jste vyzkoušely, nepomáhají držet hladinu kortizolu pod kontrolou. Možná jste si toho všimly, když jste do svého uspěchaného životního stylu zařadily novou dietu.

4. Vystavení toxickým látkám

Toxiny způsobují, že tloustnete. Myslím to vážně. Dokonce podle toho dostala své jméno nová skupina chemikálií – obezogeny. Tělo je neumí štěpit aukládá je vpodobě tuku. Vzpomeňte si na to, až se příště podíváte do zrcadla abude vás trápit, že se vám nedaří zhubnout. Tělo neví, jak chemikálie obsažené vpotravinách štěpit, aproto je uskladňuje do zásob tuku, aby nepoškozovaly životně důležité orgány. Tělo si tento úžasný systém vytvořilo, abychom dlouhodobě přežili.

Detoxikace těchto chemikálií může představovat odpověď na různé zdravotní potíže včetně velice obtížného hubnutí, problémů se štítnou žlázou aautoimunitních onemocnění. Když začnete číst složení na obalech mnoha dietních potravin, zjistíte, že jsou plné chemikálií. Nenechte se oklamat marketingem. Líbivá slova jako přírodní, nízkokalorický, nebo dokonce keto-friendly mohou být velice zavádějící; takto označené potraviny mohou obsahovat obezogeny. VKapitole 6 najdete seznam potravin, kterým byste se měly vyhýbat.

5. Jedno řešení pro všechny