Tomáš Baránek

JAK SBALIT ŽENU 2.0

Praktická příručka technologie lovu – aktualizované a doplněné vydání s cvičebnicí

Všechna práva na reprodukci knihy nebo jakékoli její části jsou vyhrazena.

Odpovědný redaktor Vít Šebor

Pomocní redaktoři Kateřina Ráčková, Karel Hanuš

Typo a ilustrace Alexander Gutrai

Obálka Alexander Gutrai

Sazba David Dvořák

E-kniha Tomáš Baránek, Roman Kříž

Přímo či nepřímo přispěli Ivo Čán, Roman Daniel, Rudolf Daniel, Radek Dospěl, Ivan Douda, Andrej Halada, Karel Hanuš, Vít Hloušek, Martin Hobža, Michal Kurfürst, Jaroslav Matějka, Jakub Novák, Kateřina Ráčková, Vít Šebor, Silvie Šeborová, Jiří Šimáček, Jan Šotkovský, Tomáš Šťovíček, Michal Zetel, Kamila Zetelová a desítky dalších mužů a žen, kteří si nepřejí být jmenováni

Jan Melvil Publishing, s. r. o.

Melvil.cz | Mít vše hotovo.cz

[Ohodnoťte knihu prosím zde: melvil.cz/kniha-jak-sbalit-zenu-20]

[Pochvaly pište na libisemi@melvil.cz]

[Errata hlaste na melvil.cz/erratum]

© Jan Melvil Publishing, 2012, 2018

Více informací také na www.jaksbalitzenu.cz

ISBN 978-80-87270-28-8

Nelegální stahování a šíření knih poškozuje vaši karmu.

— Earl Hickey

Obsah

Předmluva ke druhému vydání

Předmluva autora k prvnímu vydání

Balení hrou

První fáze: příprava a výběr

Vnitřní vyladění a práce, která vás čeká

Jak se stát mužem?

Naučíš mě sbalit každou?

Typické chyby při výběru potenciální partnerky

Co vlastně ženy chtějí?

Jak se chovat a pečovat o zevnějšek, abychom se líbili

Časté otázky k fázi přípravy a výběru

Cvičebnice mužnosti

Druhá fáze: kontaktáž

Tréma jako balvan na cestě ke štěstí

Záminka je trumf

Pomůcky, které ženy donutí, aby vás oslovily samy

Proč se ženám líbí drzí hoši a jak to drzí hoši dělají

Když já nemám příležitost…

Jak na místě poznat, že je na balení naladěna příznivě

Jak při prvním kontaktu zapůsobit

Řeč očí a řeč těla

Hlavu vzhůru: držení těla při kontaktáži

Udržujte její zájem znejisťováním a otevřenými konci

Získáváme telefonní číslo nebo e-mail

Jak ustát „přítele“

Balení a kamarádi

Oslovení ženy v přítomnosti dalších osob

Kde balit? Všude dobře, venku nejlíp.

Místo: bar, hospoda, restaurace

Místo: kavárna

Místo: čajovna

Místo: diskotéka, klub, koncert, taneční party, taneční akce, zábava

Místo: knihovna

Místo: vícedenní taneční party, festival

Místo: uzavřená společnost – večírek, výjezdní firemní zasedání

Místo: rušná ulice, bulvár, náměstí

Místo: firma, podnik, korporace

Místo: škola, školní kolektiv

Místo: obchod, supermarket

Místo: zastávka MHD, stanice metra

Místo: tramvaj, autobus, trolejbus, metro (+ vlak)

Místo: koupaliště, pláž

Místa k balení nedoporučená

Nespoléhejte na seznámení po internetu

Technický pokrok mění balení a vztahy

Nejčastější otázky a odpovědi

Cvičebnice kontaktáže

Třetí fáze: dobývání

Zásadní zlom v taktice

Bazální a získaná přitažlivost

Jak získat přitažlivost

Přestaňte se snažit, nebo se usnažíte v pekle

Balení kolegyně, kamarádky, „kamarádky“ a expřítelkyně

Kdy se jí poprvé ozvat po kontaktáži: co nejpozději!

Dobýváme pomocí sms

Kdy a jak ji pozvat na rande navrhnout schůzku

Smysl setkávání a setkávání smyslů

Plánování a domluva první schůzky

Někdy je lepší zavolat než napsat sms

Dobýváme e-mailem, dopisem, Facebookem…

První schůzka krok za krokem

Na schůzce: atmosféra hovoru a prolomení osobní bariéry

40 otázek pro ženu aneb zvědavost růže přináší

Platit za ni útratu?

Ty nejsi žádný romantik!

Buďte k ní pozorní

Vázne to? Možná za to může ona.

Jakým tématům se vyhnout

Jak o sobě neříkat pravdu, ale pokud možno nelhat

Konec trapného ticha

Jak ne/ukončit první schůzku

Když začne ztrácet zájem po první schůzce či pár setkáních

Duševní hygiena pro nešťastně zamilované

Nejčastější otázky a odpovědi k dobývání

Cvičebnice dobývání

Čtvrtá fáze: svádění

Kdy se jí dotknout a políbit ji

Jak vycítit, že je zralá na polibek

O polibku a líbání aneb z úst do úst

Teorie ženského NE

Další schůzky a svádění v soukromí

Kdy a jak ji pozvat domů

Tři komentované příběhy ze života

Jak si z ní udělat stálou milenku neboli „kamarádku s výhodami“

Cvičebnice svádění?

Dodatky

Pokus o získání bývalé partnerky

Co když je to hysterka

Kapitola pro ženy a dívky – kde hledat toho pravého?

Využijte tuto knížku jako záminku při balení

Doporučená literatura a další zdroje sebezdokonalování

Tahák: slibuji, že už nikdy neudělám…

Tahák: 40 otázek na schůzku

Předmluva ke druhému vydání

Věřili byste, že na podzim roku 2005, kdy první vydání Jak sbalit ženu nesměle vplouvalo do regálů českých knihkupectví, nebyla na trhu žádná jiná knížka o balení pro muže? S vydáním této lehkomyslné příručky psané z radosti a pro radost, se ale cosi změnilo. Běžná média si všimla, že i my muži máme své dny, a nastala doba mužská, balicí. V následujících letech se prodaly desítky tisíc výtisků mé knihy a ta byla přeložena do polštiny a slovenštiny. Byl jsem zavalen stovkami žádostí o radu či o rozhovor. V té době jsem založil rodinu (ano, svou krásnou ženu jsem sbalil přesně dle vlastního návodu), později nakladatelství – a balení žen nahradil balením plín. Takhle přesně jsem si to přece představoval: konečně klid na seriózní práci!

Tichý hlas kdesi na dně hlavy však varoval: „Z minulosti se nevypíšeš!“ A protože doba balicí je doba balicí, dotazů mužů tápajících v předvztahové mlze neubývalo a já s každou odpovědí získával jiný druh zkušenosti, než je zkušenost s podprdou a kalhotkou. Otevíral se přede mnou mužský svět v mnohem pestřejší a širší podobě, než jaký jsem ho dosud znal ze životů svých kamarádů. Přečetl a vyslechl jsem stovky příběhů o touze a zklamání, sdílel mnoho silných, ale taky trapných chvil a vstřebal celou plejádu nápadů, snů i pochybností. Postupně se přede mnou téměř zhmotnil obraz muže, který je – proti zažitému stereotypu – mnohem zajímavější, citlivější a zranitelnější, než za jakého se pod tlakem konvencí vydává.

Bylo a je to inspirující. Rozhodl jsem se proto vytrvat a ponořil se do tématu předvztahové komunikace znovu a snad trochu hlouběji. Společně s brněnským Buranteatrem jsem spustil sérii kurzů pro nesmělé muže, zaměřující se na odbourávání komunikačních stereotypů. Setkání s mými čtenáři i nečtenáři bylo pro mne nečekaným osobním obohacením.

Doba balicí je ale doba balicí. V tuto chvíli proto držíte v ruce další pokus o příspěvek k tématu – nové vydání knihy, které je významně doplněnou a aktualizovanou verzí knihy z roku 2005. Pokusil jsem se do ní vměstnat kromě desítek nových tipů záminek dva zásadní koncepty: princip tzv. bazální a získané přitažlivosti a důraz na osobní rozvoj. Oba momenty se velmi osvědčily při mém lektorování. Přibyly například kapitoly o balení kamarádky a expřítelkyně, rozšířeny byly sekce o balení po internetu, kterému dnes vládnou sociální sítě. Tam, kde jsem cítil, že se nejvíce zamotáváte a kde přehlížíte již napsané, jsem dal text do červeného rámečku. Ačkoli je velká část knihy aktualizována a doplněna, podstata zůstala stejná.

Napsal mi nedávno jeden muž: „Tvoje kniha je opravdu skvělá a … můžu říct, že mi velmi pomohla. Škoda, že jsem se k ní nedostal dříve, protože jsem „balil“ ženy přesně opačným způsobem, než radíš v knize. Byl jsem zoufalý. Sám víš, že my chlapi to nemyslíme špatně. Bohužel, nechápeme-li ženské myšlení, selháváme. Ale teď je všechno jinak. Užívám si se ženami, po kterých jsem vždycky toužil … děkuji!“

Jasněže to s vámi, milé dívky a ženy, nemyslíme špatně, my totiž myslíme jen a jen na vaše dobro!

Pánové, jsem s vámi, držte se, jízda začíná!

Váš Tomáš, září 2010

Předmluva autora k prvnímu vydání

Proč vznikla tato kniha? To je prosté. Tak jako pro většinu mužů jsou ženy i pro mne významnou součástí života. Už od dospívání po nich toužím, chci je, miluji je. Býval jsem ale nesmělý, nezkušený a k tomu jen průměrně pohledný. Od prvních marných pokusů o seznámení, od dob prvních zklamání, jsem asi jako každý pátral po návodu, jak získat ženu, po níž toužím.

Můj životní příběh se po této stránce ničím nelišil od příběhů mužů, kterým se zpočátku nedařilo. Ale v něčem snad přece: prohrané bitvy mne inspirovaly k práci na sobě. Nepřestal jsem mít rád ženy ani sebe. Pátral jsem důsledně po tom, co jsem dělal špatně, a později se zkušenějšími kamarády sdílel postupy, které fungovaly. Časem se přidala i radost ze hry.

Těsně předtím, než jsem začal psát tuto knihu, se mi jeden mladší kamarád přiznal, že mi závidí, „jak to umím se ženami“. V dobrém rozmaru jsem mu odpověděl: „Ale to je přece jednoduchý. Naučíš se to taky. Hodím ti pár základních triků do mailu.“

Po několika měsících práce, sbírání podkladů a doplňování zkušeností od mnoha mužů i žen mu místo mailu posílám tuto knížku. Snad promine malé zpoždění. A neposílám ji jen jemu, ale všem, kteří to chtějí s dívkami a ženami umět lépe než dosud.

Tomáš Baránek, září 2005

Balení hrou

Motto:

Děkujte ženám, které vás odmítají. Připravují vás pro své lepší nástupkyně.

Iniciace. Pokud stojíte u regálu v knihkupectví, můžete svou schopnost sbalit ženu či dívku potvrdit tím, že splníte první úkol, který vám zadám: dojděte s touto knížkou k pokladně a kupte si ji. Tvařte se při tom jakkoli, ale hlavně ne vážně – to dokáže kdekdo, kupovat si kondom, jako by to byla zubní pasta. Úkol zní: řekněte pokladní – která se bude tvářit naprosto samozřejmě a ani se na vás nepodívá – řekněte jí důrazně a nadšeně třeba: „Mám tu knížku pro sebe. Konečně!“ A usmějte se. Je to trapné? Ne, pokud se na ten trapas těšíte. Dokud si hrajete, trapas ani neúspěch neexistují.

Ve dvaceti jsem chodil s dívkou, které se – jako všem ženám – líbili silní a odvážní muži, zatímco já se bál kdečeho a psal do šuplíku absurdní povídky. Byl jsem vděčný, že si zatím nevšimla, jaký jsem to dumající posera. Jednou jsme se dali ve vlaku do řeči s jakýmsi mladíkem. Byl milý, vtipný, průměrně pohledný – prostě jako já – a mé dívce se evidentně líbil. Jel zrovna zlézat skály, poprvé v životě. „Ty se nebojíš?“ zeptal jsem se. „Bojím, proto tam jedu,“ řekl – a já se začal ztrácet. „Ale nemůžu tam být dlouho,“ povídá, „v pondělí odevzdávám povídku pro jeden literární časopis“. Mne i mou dívku polilo horko. Před námi sedělo mé statečnější já v celé své kráse, mé já odhodlané bojovat. Za pár týdnů se se mnou bez udání důvodu rozešla, ač jsem ji zapřísahal, že se změním. Pozdě, už měla nakročeno s jedním starším chlapákem, který žádné povídky nepsal.

Jaké z toho plyne poučení pro vás, kteří máte potíže s balením? Máte se snad vyhnout jízdě vlakem, psaní povídek, anebo ženám vůbec?

Nikoli. Naopak. Vemte vercajk, lektora a běžte lézt, dokud se strachu nezbavíte. (Což jsem sice v případě lezení udělal až bezmála po patnácti letech, ale na rozhodnutí čelit strachu není nikdy pozdě.) Tu a tam mi někdo vytýká, že až příliš věřím na to, že se lidé mohou změnit. Ale já se změnil a spousta mých dobrých přátel i čtenářů – těch neznámých známých – také! Pracovat na sobě a zlepšovat se, v čemkoli si zamanu – vždyť to je nejzábavnější hra, kterou znám. Není důležité při ní dosáhnout dokonalosti, a dokonce není podstatné, že jsou v dané disciplíně nějací mistři světa. Muže dělá mužem, že jeho dnešní já vítězí nad tím včerejším. Trik je v tom, že ženy jsou vítězi neodolatelně přitahovány.

Balení je snazší, než si myslíte – tedy máte-li lektora nebo aspoň tuto knížku a dobrého kámoše. Nemusíte být krásní, ani bohatí, ani neuvěřitelně zajímaví či nesnesitelně vtipní. Takovým mužům jde balení samo a já jim to nezávidím – připravují se totiž o výsadu objevování i o dobrodružství, jež jsou dopřána nám – nesmělým. Ne, neslibuji, že po dočtení poslední stránky sbalíte první ženu, na kterou ukážete – to bych už byl nositelem nobelovky za biologii. Bazální fyzickou přitažlivost u ženy, které se fyzicky zásadně nelíbíte, neoklamete. Moje balicí technologie staví na jiném principu: pokud na sobě zapracujete, odstraníte překážky, které snižují vaši celkovou přitažlivost a vyhnete se fatálním chybám, štěstí ve tvaru dokonale padnoucí partnerky si vás najde samo.

Přiznání je polehčující okolnost. A držíte-li v rukou tuto knihu, to přiznání jste učinili: nyní je potřeba s upřímností neskončit a přidat špetku drzosti. Nejtěžší zkoušky na vaší cestě jsou JEN dvě: 1. rozhoupat se a oslovit ji  – a poté přesný opak – 2. ovládnout se a držet zpátky.

Balení ženy mužem téměř vždy probíhá ve čtyřech fázích. Ženy tyto fáze podvědomě rozlišují, a očekávají, že muž dodrží nepsaná pravidla, která z nich plynou:

- Fáze první: vaše příprava a výběr

- Fáze druhá: oslovení neboli kontaktáž

(1. překážka: rozhoupat se a oslovit ji!)

- Fáze třetí: zvyšování přitažlivosti, neboli dobývání

(2. překážka: dohoupat se a držet se zpátky!)

- Fáze čtvrtá: její nakažení zamilovaností, svádění a nakonec svedení.

Každé z těchto fází je věnována jedna z hlavních kapitol knížky. Ukázalo se, že už jen pochopení faktu, že balení probíhá v jasně oddělených dějstvích, z nichž každé vyžaduje naprostou změnu taktiky a rétoriky, pomáhá studentům JSŽ řešit dobrou třetinu problémů! Velmi naléhavě proto doporučuji číst kapitoly v uvedeném pořadí. Co se v nich dozvíte?

Kapitola První fáze: příprava a výběr jednak shrnuje pravidla vnitřního nastavení muže, ale také pomáhá s orientací ve světě ženských potřeb. Dozvíte se například, jak si vybrat ženu, u níž budete mít šanci; jak se vyvarovat obvyklých omylů při výběru; jak porozumět měnícím se ženským potřebám a také jak pečovat o svůj zevnějšek, aby si ženy vybíraly vás. Tato kapitola je poklidná a meditativní, takže je první zkouškou vaší zdrženlivosti. Nespěchejte, přemýšlejte, polemizujte: první fáze patří k naprostému základu!

Kapitola Druhá fáze: kontaktáž je nejdivočejší. Obsahuje podrobný návod k seznámení s neznámou ženou. Najdete v ní desítky postupů, jak ženu vyhledat, vtipně oslovit, zaujmout na první pohled a jak od ní rychle získat kontaktní údaj. Prozrazuje know-how zkušených baličů i důvody, proč mají drzí hoši u žen úspěch. Část kapitoly pojednává o balení na místech, kde se obvykle nebalí, ale kde jsou pro seznámení ideální podmínky. Pomůže vám také předcházet potížím při seznamování po internetu.

Kapitola Třetí fáze: dobývání je kapitolou o sbližování a oddalování. Předpokládá, že na svou vyvolenou už máte přímý telefonní, e-mailový či jiný kontakt a že po ní toužíte, zatímco ona váhá. Kapitola přináší návod, jak zvýšit svou přitažlivost tak, aby vás začala konečně chtít (nezbytnou podmínkou je, že o vaší touze NEVÍ), provede vás zákrutami mobilní a internetové komunikace, nástrahami první schůzky i dalších schůzek a též chybami spojenými se zamilovaností. Naučí vás vyvarovat se i dalších chyb, které vždy vedou ke ztrátě jejího zájmu.

A pokud už dobývání slibně probíhá, její zájem narůstá, jen nevíte, kdy, kde a jak ji konečně políbit a jak zažehnout společnou hormonální bouři? Pak čtěte kapitolu Čtvrtá fáze: svádění. Je sice stručná a jde rovnou na věc, ale bez ní bychom tu nebyli.

V závěru každé hlavní kapitoly (kromě Svádění) najdete nově Cvičebnici, neboli tréninkový plán, vypracovaný na základě zkušeností, literatury i setkání s účastníky kurzů. Vřele doporučuji nejdříve příslušnou kapitolu prostudovat, absolvovat cvičení za dodržení navrženého pořadí úkolů, a teprve pak se pustit do skutečných nástrah dané fáze balení.

Dodatky obsahují další informace i úvahy, které snad zaujmou všechny, jimž jedna (kniha) nestačí.

Držte se základních pravidel technologie lovu a budete mít u žen úspěch:

Balení je hra. Naučte se prohrávat, učte se z chyb, taktizujte. Neberte se tak vážně!

Balení je vaše iniciativa. Nečekejte, až vás sama sbalí.

Balení je způsob myšlení. Myslete na ženy v dobrém, kontrolujte se a buďte stále ve střehu.

Balení je růst. Nespěchejte a rozvíjejte své schopnosti krok za krokem.

Poznámka ke druhému vydání

Před prvním vydáním knihy Jak sbalit ženu jsem čerpal ze svých zkušeností i ze zkušeností mužů, kteří při oslovování, dobývání i svádění žen časem dosáhli okouzlující rafinovanosti (těmto expertům říkáme baliči). Druhé je obohaceno o nové poznatky načerpané z e-mailů i z osobních setkání s muži, kteří přišli rozvíjet své předvztahové komunikační schopnosti na náš kurz (www.kurzybaleni.cz). Do knížky jsem také zapracoval cenné tipy od desítek žen.

Ano, dialogy mezi mužem a ženou v této knize jsou ze života. Staly se. To ale neznamená, že se je budete učit nazpaměť: jsou pro inspiraci. Jejich zdánlivá dokonalost a hladký průběh může vzbudit obavu, že nebudete schopni být v reálné situaci tak pohotoví a že se žena určitě bude chovat jinak. Samozřejmě, že realita je vždy jiná: ale pokud se uvolníte a budete mít v hlavě „princip“ načerpaný z knihy, vaše tvořivost zafunguje. Věřte tomu a hrajte si!

Všichni baliči, z jejichž zkušeností kniha čerpá, se k dokonalosti propracovali až po mnoha marných pokusech. Všichni zpočátku tápali a zažívali trapasy. Jste proti nim ve výhodě. Díky jejich nezdarům se nyní můžete některým trapasům dopředu vyhnout a vůbec se inspirovat tím nejlepším, co se o technologii lovu podařilo shromáždit.

První fáze:

příprava a výběr

Cílem přípravné fáze je sebereflexe a orientace v bludišti ženských potřeb. Dokud se v sobě i v ženách mýlíme, je šance na sbalení i na úspěšné rozvinutí vztahu mizivá.

Mýty o ženách a mužích

Mýtus: Ženy sice tvrdí, že chtějí drzé, sebevědomé a vtipem sršící muže, ale to se mýlí. To nejsou pravé hodnoty, které hledají, já to vím nejlépe. Až potkají mě, hodného, spolehlivého chlapíka, který jim snese modré z nebe, zamilují se a odpustí mi, že jsem trošku nesmělý suchar bezcílně bloumající životem.

Realita: Ženy chtějí drzého, vtipného a sebevědomého muže s životním plánem, který – až se do něj zamilují – na ně bude hodný, bude je milovat a snese jim modré z nebe. Nesmělost, nudnost, bezcílnost a nezkušenost neodpouštějí. Naštěstí kdo chce, dokáže z velké části své chování i myšlení změnit.

Mýtus: Jsem, jaký jsem. Nemůžu ze sebe přece udělat někoho jiného jen proto, abych vyhověl ženským bláznivým představám o hrdinovi. Kým bych pak byl?

Realita: Byl byste svým lepším vy. Hrdinství, které od nás ženy očekávají, spočívá právě v naší připravenosti překonávat překážky a pracovat na sobě. Ženy nás muže inspirují, ponoukají, posouvají. Pokud se rozhodnete ignorovat jejich představy o mužnosti, budou ignorovat ony vás jako muže.

Mýtus: Počkám na osudovou lásku. Přijde sama dříve nebo později.

Realita: Ano. „Sama nejdříve přijde a sama později odejde.“ Bez přípravy si totiž ani nevšimnete, že šla zrovna kolem, anebo si nevšimne ona vás. Čekání s otevřenou náručí je samozřejmě také balicí metoda, ale spolehlivě funguje jen u atraktivních mužů, kteří jsou ženami aktivně vyhledáváni. My ostatní musíme svému milostnému osudu pomoci.

Vnitřní vyladění a práce, která vás čeká

Otázku „Opravdu tvoje kniha pomůže?“ slýchám poslední roky častěji, než si umíte představit. A já odpovídám: Pomůže, pokud se z ní dokážete poučit a pokud na sobě začnete pracovat. Nejde o to, převzít doslovně všechno, co vám zde předkládám. Nejde ani o to, abyste přečetli všechny příručky o balení, které se vám dostanou do ruky. Balení je jen technika zabraňující nejhorším chybám v předvztahové komunikaci. Váš úspěch u žen ale závisí na tom, zda se dokážete rozvíjet jako „muži“. V prvním vydání knihy jsem se tématu dotkl. Dnes poučen zkušenostmi vlastními i vašimi zdůrazňuji zdánlivou samozřejmost: ženy chtějí muže.

Co to je „být mužem“? Co znamená „mužství“ v éře, kdy se rozdíly mezi pohlavími srovnávají a kdy naše fyzické dispozice přestávají být tak důležité?

Všiml jsem si, že muži, kteří tuto otázku mají vnitřně zodpovězenou, jsou pro ženy často přitažlivější a jsou méně zranitelní. Na jejich přitažlivost kupodivu nemá vliv jejich vlastní pojetí mužství. Stačí, že o sobě v jádru nepochybují a že vysílají zprávu: dokážu ti nabídnout něco, co ty sama nemáš – protože ty jsi žena a já muž.

Radujte se. Ze světa pochyb vede k naplněnému pocitu mužství široká dálnice. Je sice roubená urničkami těch, co usnuli za volantem, ale to vás nemusí děsit: vy držíte v rukou tuto knihu, důkaz vaší nespavosti. Vy na sobě pracujete, vy nespíte.

Jak se stát mužem?

Překonáváním překážek.

Slyším, jak říkáte: nuda! klišé! moralismus! Jasně, utečte od skutečné práce do další úrovně v nějaké MMORPG či FPS hře. Kdo se chce dostat do další úrovně reality, musí na to jinak, přes skutečné překážky mužského světa.

Je to opravdu tak prosté. Co den, to několik překážek: anebo taky co rok, to jedna velká. Zdolávání zkoušek, pochybností o sobě a své práci, překonávání bolesti...

Ne, že by ženy nepřekonávaly své lapálie. Ale kouzlo je v tom, že tento proces z žen dělá Ženy a z mužů Muže. A Ženy i ženy chtějí výhradně Muže.

Malou „cvičebnici mužství“ najdete na konci této kapitoly. Pro inspiraci zatím předkládám stručný souhrn překážek či podnětů, jejichž překonávání mnoha mužům, včetně mě, zvyšuje pocit mužnosti (ne všechny budou pro všechny překážkami):

- nepřetvařovat se a říkat, co si myslím, pokud to neublíží

- přiznat si dílčí neúspěch, usmát se a jít dál

- odvyknout nějaké závislosti

- překonat strach

- překonat lenost či nepohodlí

- umět se ovládnout

- umět odložit uspokojení

- umět být sám se sebou

(umět se radovat i bez pomoci někoho dalšího)

- nést zodpovědnost

- umět říct „NE“

- rozvíjet svou pozitivní vášeň

Stručný návod na použití:

1. vyberete si denně jeden okruh překážek, který před vámi stojí (např. umět odložit uspokojení)

2. překážku konkretizujte (např. nejít do hospody)

3. obraťte ji ve svůj prospěch (např. „chce se mi tento týden – potřetí – do hospody, ale víc mi dá, když uběhnu pět kilometrů, které jsem si slíbil, a pak dočtu knížku)

4. zdolejte ji a vychutnejte si radost z překonání sama sebe

5. nezapomeňte si zdolané překážky ihned zapisovatzpětný pohled je velmi důležitý (více o psaní deníku ve cvičebnici)

Takhle na sobě pracuje muž. Takhle muž vzniká, takhle jej v sobě probudíte. Takhle vás ženy budou milovat, aniž byste řekli jediné slovo.

Naučíš mě sbalit každou?

Naštěstí nikoli. Takovou zrádnou moc moje kniha nemá, ani jiná kniha ji nemá. Nemá ji hlavně žádný muž. Ani největší mužští „hrdinové“ dneška (hokejisté, hollywoodské hvězdy, miliardáři ap.) nesbalí každou. Jsou možná ve výhodě, protože se při navazování známosti nemusejí tolik snažit. Jejich kouzlo ale selhává, když si ženy tu a tam položí otázku, „jakým tatínkem by asi byla tahle nevybouřená popová hvězda, která je trvale vystavována lákavým sexuálním nabídkám?“. Některé ženy nehledají Robbieho Williamse, ale vás.

Místo abych vás učil „sbalit každou“, naučím vás sbalit tu, s níž máte šanci být šťastní. Znamená to, že kromě vyhnutí se typickým chybám při výběru potenciální partnerky se naučíte ze svého repertoáru předem vyřadit ženy, u nichž je předvztahová i vztahová prognóza mizerná. Tím začneme.

Po rozhovorech s muži i ženami jsem dospěl k „diskvalifikačnímu testu“, který umožňuje v obrysech předem rozpoznat, zda má cenu se o ženu pokoušet, anebo ne. Připomínám, že hovoříme o prvním kroku, o fázi výběru, tedy dokud jsme s ní nenavázali užší kontakt. V této fázi můžeme rychle vycouvat a dlouhodobě na sobě zapracovat, abychom příště zvýšili své šance.

Diskvalifikační test pro odhad šance před prvním kontaktem

Předpokládejme, že jste si vytipovali ženu, která se vám líbí. Odpovězte upřímně na otázky ze sloupce „Co vás předem znevýhodňuje?“. Pokud odpověď neznáte, uveďte „ne“. Odpovědi si pište např. do prostředního sloupečku. Čtením třetího sloupce se zatím nezdržujte.

Co vás předem znevýhodňuje?

Odpověď

Šance na zlepšení

jsem vedle ní fyzicky výrazně méně atraktivní (metodu srovnání vzhledu najdete v další podkapitole   )

fyzický vzhled asi úplně nezměníte, ale přesto můžete významně zlepšit dojem; cvičit, sportovat, starat se o zevnějšek

je na společenském žebříčku výše než já, anebo se tak cítí – například je známou osobou, ale já ne

špatné: leda se vyšplhat tam, kam ona

vystudovala nebo studuje vysokou školu, já ne a ani to nemám v úmyslu

pokud vám učení nejde, musíte bodovat jinde, jinak doporučuji VŠ lehčího zaměření

má lepší pracovní postavení (nebo pracuje a já jsem nezaměstnaný)

dá se změnit, pracujte na tom

je na tom majetkově výrazně lépe (nebo její rodina je na tom mnohem lépe než moje)

lze změnit jen částečně, a dlouhodobě; beztak se my muži dřeme jen kvůli zlepšení sexuálního výběru!

bývám ve srovnání s ní spíše na okraji než ve středu společnosti

souvisí s vaší povahou i sebevědomím; povahu nezměníte, na sebevědomí se dá pracovat; nemusíte být trvale „středem“, stačí říkat v pravou chvíli ty pravé (veselé, trefné) věci

často se ve společnosti vyskytuje se svým partnerem

špatné pro nesmělého, ale lze v tom vidět i výhodu: tak jako vás to odrazuje i konkurenci

její partner je velmi atraktivní a žádoucí

o další bod nižší šance; nepokoušejte se ho zmrzačit, spíše vylepšete sebe

točí se kolem ní hodně mužů (anebo je dokonce střídá jako partnery)

to jí dává silnou pozici, a vy jste jeden z mnoha: musíte se odlišit

ti muži jsou pro ženy přitažlivější a lépe oblečení než já

sakra, to je šlamastyka; honem začněte sportovat a nechejte si poradit s oblečením

ti muži patří do společensky/majetkově lépe situované kategorie

krátkodobě nic moc vyhlídka; jak uvedeno výše: pracujte a budete na tom líp

ti muži patří do mentálně odlišné skupiny, než kam patřím já

tohle by se proměnilo ve výhodu, pokud byste jinde bodovali; spíše to ale znamená, že si nesednete

při náhodném setkání na mě reaguje bez zájmu, k jiným mužům je vstřícná

kdybyste byl George Clooney v kapuci, kterého zatím nepoznala, stačilo by se odhalit – ale ve vaší situaci zlé, vidím to marně

je spíše extrovertní, společenská, zatímco já jsem spíše uzavřený

pokud jste velmi mladý muž, věk vás osmělí; je-li vám nad 20 či nad 25, máte to trošku v povaze – přesto se můžete zkoušet více otevřít, a je-li to až fobické, poradit se s odborníkem

je mi méně než osmnáct a ona je stejně stará nebo starší

váš nižší věk není nutně největší problém, ale bod vám vezme; můžete zkusit knírek, ale to je tak vše; bestie žádá zkušenosti, a pokud z vás nečiší, je situace s ní neřešitelná

mám mnohem méně zkušeností ve vztazích a sexu než ona

nezbývá než je nejdřív získat se ženami, které jich mají ještě méně, které to nepoznají, anebo ocení

je jí nejvýše 18, zatímco já vypadám (nebo jsem) o více než 25 let starší než ona

pokud se nezalekne hned na začátku (spíše zalekne: bod dolů!), může „vztah“ krátce fungovat, ale obecně doporučuji zralejší partnerku

patřím k nějaké společenské menšině a ona ne

s tím nic neuděláte; za jistých okolností to může být i výhoda, ale drtivá většina žen se zalekne reakce okolí

Vyhodnocení

Správně tušíte, že každá kladná odpověď bude použita proti vám.

Za každé „ano“ si přičtěte 12 %.

Máte to? Výsledek vyjadřuje pravděpodobnost vašeho neúspěchu v případě konkrétní ženy, s níž jste se v testu srovnávali.

Například 7x „ano“ vám věští 84% pravděpodobnost, že jí nebudete připadat dost dobří (a vlastně nebude ani ona dost dobrá pro vás).

Kdy tedy balit, a kdy ne? Úplným začátečníkům to nedoporučuji při výsledku horším než 25 %, mírně zkušenější si můžou troufnout i při 40 %. Dosáhli-li jste stovky či více, pravděpodobnost neúspěchu se blíží jistotě a balení nedoporučuji nikomu: pro tento zápas nemáte kvalifikaci.

Jste-li i přes špatný výsledek testu ochotni podstoupit vysoké riziko odmítnutí, neúspěchu a zklamání, budiž: ale zaměřte se na snížení dopadů otázek, na které jste odpověděli „ano“.

Typické chyby při výběru potenciální partnerky

Ať hledáme ženu na jednu, nebo na více nocí, špatná počáteční volba má vždy nepříjemné důsledky. Přešlap na startu způsobí trampoty nám i jí, zvláště pokud se balení vyvine ve vážný vztah. Vhodným výběrem cíle balení lze snížit riziko odmítnutí i případných problémů ve vztahu.

Odborníci nám předkládají různé teorie o výběru milenky či partnerky, ale v praxi se jimi nikdo neřídí: stačí se podívat na armádu mužů, kteří při výběru udělali chybu. Proto v následující části shrnuji devět nejtypičtějších chyb, kterých se při výběru dopouštíme – včetně návrhů na řešení.

Než se ale ponoříme do sebezpytu, uvedu základní, prostinké pravidlo efektivního výběru, které nazývám principem partnerské parity:

Pokoušejte se jen o ženy, u nichž je podle běžných měřítek šance, že jim máte co nabídnout a že ony mají co nabídnout vám. Ušetříte svůj čas, pot i slzy.

1. chyba: bojíme se

„Ženy nevědí, co vlastně chtějí, a nedají pokoj, dokud to nedostanou.“ Tak tahle věta patří k jedné z nejblbějších polopravd, kterou musím slýchat. Vyslovují ji téměř vždy muži, kteří sami tápou a nevyznají se v sobě ani v ženách. Obviňují ženy z něčeho, co je jejich vlastní slabinou: z neznalosti. Tato neznalost, lenost a skrývání se za fráze vede až k nenávisti. Jejich postoj se pak dá shrnout do zoufalého výkřiku „miluji je tak neovladatelně, že je za to nenávidím“.

Pokud často říkáte, že ženy jsou nějaká podivná stvoření, „do kterých podobně jako do melounu nevidíte“, že ženy „postrádají logiku“, že se „chovají a myslí iracionálně“, jste při hledání lásky a uspokojení ve slepé uličce. Věřte nebo ne, mě takové banální zjednodušení nikdy nenapadlo. Je podobně neúčelné a prázdné jako výrok „muži myslí jen na to jedno“. Přece víme, že tomu tak není!

Ženy jsou – stejně jako my – citlivé i myslící bytosti. Naše potřeby se někdy dost liší. Když se ale zamyslíte, najdete ještě víc rozdílů mezi vašimi potřebami a potřebami vašeho spolužáka. Vy byste si pro fotbálek a pivečko nechali ledasco vrtat, zatímco on nepřežije den bez piána. On touží po bouřlivé noci se zlatovlasou ikonou popu, vy po brunetě mateřského typu. Položím vám otázku: není i tento spolužák „meloun, do kterého nevidíte“? Není jeho vášeň pro blondýny zcela iracionální, díváte-li se na něj z pozice milovníka brunet?

Půl potíží s neporozuměním opačnému pohlaví vězí v neochotě (či strachu) naslouchat a druhá půlka v neschopnosti naslouchat. Ničím jiným to není.

Nedávno mi čtenář poslal milý mail končící větou: „(...) Mne ta holka někdy hrozně nudí, ale přesto ji tak nějak chci. Co mám dělat? Zasloužil bych si pár facek, že?“

Řešení:

Jsem proti násilí – a to i proti násilí páchanému na mužích. Místo fackování a vykřikování frází se stačí nevzdávat a pokoušet se porozumět. Sobě i druhým. Ptát se, naslouchat a nebát se experimentovat. Jsme připraveni na „vážné chození“ a soužití, anebo bude taktičtější zatím zkoumat ženské myšlení očima kamaráda? Máme do vztahu co nabídnout, nebo bude lepší ještě chvíli na sobě pracovat? Nenávist a neláska vzniká ze strachu a z neznalosti. Usilujeme-li o návist a o lásku, musíme statečně za poznáním. Ostatně, jak se přesvědčíte v dalších kapitolách, důkladná znalost ženských potřeb je konkurenční výhodou každého dobyvatele.

2. chyba: vybíráme si ženy, které mají jiné představy o vztahu anebo o nový vztah vůbec nestojí

Rozumí se samo sebou, že když chceme sbalit ženu na jednu noc, je lepší si vybrat typ ženy, která mávne rukou, když nás ráno neuvidí. Je samozřejmé, že nejvhodnější partnerka na chození je ta, která též hledá někoho na chození atd. Přestože to všechno víme, děláme stále stejné chyby. Velmi často si vybíráme ženy, které mají představy a možnosti odlišné od našich, a pak se trápíme tím, že nás odmítají nebo že vztahy rychle krachují.

Marné je, když:

- ji chceme na celý život – ale ona je pár měsíců po těžkém rozchodu. Ženy po problematickém rozchodu bývají několik měsíců „emocionálně otupělé“ a hrozí se citových výkyvů vlastních i jakýchkoli náznaků závaznosti a silných emocí ze strany muže. Nezkoušejme to, staneme se převozníky: po roce snažení a podpory nám na 99 % odejde s nějakým novým chlápkem.

- ji chceme na vážný vztah – ale ona se prostě nechce vázat; pokud se do několika minut nezamiluje, bez šance, nepřemlouvejme ji, nepovede se to!

- ji chceme na jednu noc – ale ona je do někoho zamilovaná nebo na to nemá povahu; tatáž prognóza

- ji chceme na dlouhodobý milenecký sex, ne na vážný vztah – ale ona touží po partnerovi, který jí poskytne vztah se vším všudy; můžeme se chvíli tvářit, že spolu chodíme, ale časem zjistí, jak to vlastně myslíme, a máme po milence

- si ji chceme vzít a mít s ní čtyři děti – ale jí je 20 a rození dětí ji děsí; nepřesvědčujme ji, je to nerozumné a bez šance

- chceme s ní mít vážný vztah nebo si ji vzít – ale ona je několik let vdaná, má dvě děti a vyhovoval by jí pouze vztah sexuální; užívejme si v daných možnostech, nebo utečme

- chceme získat ženu, kterou jsme už jednou zklamali – k otázce balení expřítelkyň najdete více v Dodatcích, ale moc se netěšte; naděje jsou zúženy na jistou podmnožinu případů;

- nechceme vlastně vůbec nic – ale ona chce úplně všechno; i to je velké neštěstí

... atd.

Řešení:

V prvé řadě nesmíme předbíhat: ani potichu, ani nahlas. Žádný vztah nejde naplánovat. Náš nejzazší zveřejněný plán o společné budoucnosti smí sahat asi 15 minut vpřed v čase, a to i při velmi úspěšném průběhu balení. Jakmile si totiž všimne, že jsme se upnuli ke společné budoucnosti, naše přitažlivost klesne na nulu! Do chvíle, než se sama šíleně zabouchne (= píše cca 6–15 sms denně, aniž bychom napsali jedinou), jí nesmí být jasné, jestli s ní počítáme, anebo ne.

Musíme vyzvídat a kombinovat. Stojí její současný vztah či představa o novém vztahu na pevných základech? Na zkoušku můžeme otevřeně zpochybnit její situaci. Například „Hledáš, ale víš vlastně, co?“, anebo „Vám to moc neklape, že?“ – a z reakce můžeme ledasco vycítit. Musíme zkoumat její zázemí, rodinu, vztahy, realisticky zvažovat její možnosti. Zjistit co nejdříve, o co jí s muži v danou chvíli jde, a pak se dovtípit, o co jí jde s námi. Zejména zpočátku můžeme být až drze kritičtí! Řekne-li, že se nechce vázat, skončete to hned. Překlad této věty zní: nechci s tebou chodit a ani spát.

Pozor! Setkávám se často s tím, že muži vzdorující ženy „přesvědčují“ o tom, aby s nimi chodily, aby je chtěly, aby je milovaly. Dovedete si představit, že by vás nějaká nezajímavá dívka naléháním a přesvědčováním dohnala k chození a zamilovanosti? Nikoli: jediné, co by mohla udělat, aby vás dostala, je, že byste sami přišli na to, jak je úžasná, a ona by o vás přitom až tak nestála...

Poznámka: To, že má „přítele“, nutně neznamená, že jste bez šance, nevzdávejte se hned.

Více v podkapitole Jak ustát přítele.

3. chyba: vybíráme si výrazně hezčí ženy, než na jaké máme

Typická začátečnická chyba. Přeceňujeme se, my ješitové…

Říkám to nerad: ale pokud nejste velmi trénovaní baliči, výrazně hezčí ženu nesbalíte. Zvláště pokud jste přibližně stejně staří nebo mladší než ona. Slyším vaše výhrady: co to znamená „výrazně hezčí žena“? Jak se dá porovnat pohlednost muže a ženy? Proč bych ji nemohl sbalit?

Špatná zpráva: na vašem vzhledu v první fázi velmi záleží; závisí na něm, zda vám vůbec dá šanci k dobývání. Dobrá zpráva: pokud spadáte do „estetické kategorie“ nejhůř o stupeň nižší, není nic ztraceno. Ukecáte ji. Tedy, slušně řečeno, okouzlíte ji svým vtipem, šarmem a výjimečnou osobností, budete-li vědět, jak na to.

Vraťme se ještě k „estetickým kategoriím“. Myslím, že každý muž dobře ví, kam svým zevnějškem zapadá. Nemá cenu hrát si na to, že o tom nevíme. Otestujte se. Jsou vytvořeny čtyři kategorie – škaredý, průměrný, pohledný a velmi atraktivní.

Nyní se upřímně zařaďte do jedné z nich. Máte to? To ale není všechno. Zvažte, zda jste běžně zvyklí se podceňovat, anebo přeceňovat. Podle výsledku se o půl dílku až dílek posuňte na stupnici v patřičném směru doprava (jste zvyklí se podceňovat) nebo doleva (přeceňovat). Díky za upřímnost. Hotovo? Řekněme, že teď zhruba víte, v jaké „estetické kategorii“ se nacházíte. Ženy to o vás vědí samozřejmě ještě lépe, a to do půl vteřiny, bez výpočtu, podobně jako to víte i vy o nich. Vybavte si konkrétní ženu, po které toužíte: kam byste ji zařadili na stejné škále?

Pokud je rozdíl mezi vaším a jejím umístěním na stupnici větší než jeden a půl dílku ve váš neprospěch, smiřte se raději s tím, že neuspějete.

Jsou to samozřejmě všechno hrubé výpočty, které nic neříkají o konkrétní ženě a konkrétní situaci. Můžete být například „velmi atraktivní“, ale naprosto nebýt její typ – a máte smůlu. Nebo naopak: dost vám odstávají uši, ale ji hluboce zasáhne váš literární talent, apod. Zmíněné kategorie mají jen napovědět, že zejména mladší ženy skutečně dají na to, jak vypadáte – spíše než na to, jací jste. S přibývajícím věkem klesá pro ženu při výběru partnera váha jeho vzhledu a narůstá vliv jeho osobnosti, společenského postavení a dalších okolností.

Řešení:

Pokud se považujete spíše za nesmělé a nezkušené a nepatříte mezi velmi atraktivní, vyberte si k balení (aspoň zpočátku) sobě přibližně rovnou, anebo klidně o něco méně pohlednou ženu, než jste sami. Neničte si sebevědomí něčím, co nemůžete ovlivnit. Když vytrváte, postupným nabíráním zkušeností získáte takovou jistotu, že nakonec „ukecáte“ i ženu tak atraktivní, že si ji budete sami závidět.

Zamyslete se také nad tím, zda vaše nerealisticky „vysoké nároky“, kterými se často oháníte, nejsou jen pojistkou proti seznámení. Nevybíráte si se svým podprůměrným vzhledem superkrásné ženy jen proto, že máte strach z autentického vztahu, v němž – podle vás – hrozí odhalení vašich slabin a pochybností? Jasně, proti takovému strachu je prvotní odmítnutí „kvůli rozdílnosti vzhledu“ docela přijatelná omluva...

Patříte-li naopak mezi velmi atraktivní muže, seznámení vám nejspíš nedělá takové potíže – spíše troskotáte na vývoji vztahu; ženy vás totiž nepřehlížejí a vy si můžete vybírat – a to není nutně taková výhoda, jak se může zdát méně atraktivním mužům. Platí pro vás dvojnásob, že se tu a tam musíte upřímně zajímat i o ženy, u nichž převažuje intelekt nad vnější přitažlivostí.

(Mimochodem. Když mi bylo dvacet, byl jsem určitě nejvýš v kategorii průměrný. Během let mě život „upgradoval“ na pohledného – tedy jedna žena si to určitě myslí. Těšte se, u vás to bude podobné: věk pracuje v prospěch muže, pokud ovšem nehnije!)

4. chyba: vybíráme si ženy, jejichž společenské postavení je podstatně lepší než naše

Kovář zamilovaný do princezny, princezna zamilovaná do kováře, a k tomu nepřející příbuzní: pohádkový námět končící obvykle šťastnou svatbou a zámkem plným dětí. Anebo romantická filmová variace pro dospělé: láska nesmělého studenta k celebritě, končící uňufaným happy-endem. Všichni bychom měli jednou pro vždy přijmout fakt, že v reálném světě se pohádkové konce konají spíše výjimečně. Ani dnešní doba není prosta sociálních rozdílů, a především předsudků, které se promítají do vztahů i do balení samotného.

Kdysi mi kamarád, redaktor Novy, vyprávěl, jak půl roku zapíral před přítelkyní z „lepší rodiny“ svou práci. Tvrdil jí, že je novinář a že přispívá do různých časopisů, a ona se na nic víc nevyptávala a tvrdila, že je do něj zamilovaná. Až došlo na představení rodičům, význačným akademikům, u společné večeře, nechtěl lhát, a tak se přiznal, že dělá redaktora v „komerční“ (tedy ne veřejnoprávní) televizi. Ústa rodičů zůstala otevřená, přítelkyně vykřikla: „Jak jsi mi mohl tak hnusně lhát!?“ Kamarád s úsměvem opustil nejen večeři, ale také přítelkyni a její snobskou rodinu. Je to příběh, který se stal a v různých podobách se stává.

Ale ani sbalit ženu, jejíž zázemí či společenské postavení je od začátku viditelně „lepší“ než vaše, nemusí být nemožné. Jde o to, že ji musíte okouzlit něčím výjimečným. Jako u každého „handicapu“ musíte i v tomto případě při balení zabodovat v jiných oblastech. Například mimořádnou sexuální přitažlivostí a vtipem, výjimečnou osobností a talentem atd.

Jak jsme však byli svědky v příběhu mého kamaráda, počáteční nadšení nemusí vydržet dlouho. Potíže se mohou projevit později, až pomine zamilovanost a ze známosti se stane vážný vztah. Ženám imponují muži, kteří se umějí pohybovat ve společnosti, kteří jsou uznávaní, umějí se o sebe sami postarat, kteří si umějí jít za svým cílem a jsou schopni přes překážky dosáhnout toho, co si vytyčili. Naopak nesnášejí muže, kteří jsou líní, podceňují se, vzdávají se, nebojují. Pokud v jejích očích budete v tomto bodě selhávat, opustí vás.

Společensky či majetkově nadprůměrně situovaní muži ale mívají také problémy, většinou ne při seznamování, ale později ve vztazích: často spoléhají na své peníze či postavení a zanedbávají citový rozměr vztahu. Jsou vytížení, nevěnují se svým partnerkám. Jako by nevěděli, co ženy ve skutečnosti potřebují. Jiní zase doplácejí na svou důvěřivost a nechávají se využívat ženami, které to myslí upřímně především s jejich kontem.

Řešení:

Při výběru, pokud je to možné, zvažte své možnosti. Nepodceňujte vliv, který má na ženy vaše zázemí v porovnání s jejím; vezměte v potaz, jak vás bude posuzovat její rodina a přátelé: stojí vám to za to? Držte se reality – a představujte si nejen to, že ji držíte v náručí uprostřed rozkvetlé louky, ale také, jak se s ní pohybujete na večírku mezi jejími nápadníky, kteří tam přijeli v hybridním Lexusu s HUD navigací. A ještě něco: pokud cítíte, že jí opravdu vadí, že děláte v komerční televizi, najděte si holku, která nemá tak veřejnoprávní srdce.

Na druhé straně: není ale neomezený výběr nejlepších samiček tím konečným důvodem, proč se snažíme vystoupat ve společenském žebříčku co nejvýše? Cesta skrze vypracování se „z nuly“ na „prezidenta“ je sice zdlouhavá, ale víceméně zaručená. Proč víceméně? Protože ani společenský úspěch není všechno. I coby prezident vybírající si konkubíny do harému musíte mít ženy rád, jinak vám ty nejlepší utečou s milejšími prezidenty!

5. chyba: vybíráme si ženy s „odlišnou mentalitou“

Jeden málomluvný kamarád (zvyklý jít rovnou na věc) sbalil intelektuálku a nešťastně se do ní zamiloval. Nešťastně ne proto, že by ho nechtěla, ale proto, že ho „vyčerpává tím, že o všem moc přemýšlí (bohužel prý i v posteli) a směje se jiným věcem, než on“. Opačný případ je též tragikomický. Jiný kamarád (nosící kostěné brýle), milovník historické literatury a čaje, propadl romantickému kouzlu prodavačky v supermarketu. Jak s láskou hořce přiznal, je „nesmírně krásná a tragicky blbá“, takže před ní svou literaturu „raději skrývá, aby si neublížila“.

Oba příklady jsou vyostřené, ale ne úplně netypické. Vystihují potíže lidí, kteří si padnou do oka, ale nikoli „do ucha“. Tedy: jeden druhému se líbí, přitahují se, ale mají příliš odlišnou mentalitu, způsob myšlení, jiný smysl pro humor, propastně rozdílné vzdělání, jiné životní hodnoty … prostě nejsou na stejné vlnové délce. Nějakou dobu to nemusí vadit, ale až opadne počáteční erotické okouzlení, rozdílnost povah se projeví zásadními neshodami.

Mimochodem, jistý výzkum ukázal, že pro dlouhodobé fungování vztahu není až tak důležité, aby měli partneři společné zájmy, jak se většina z nás domnívá. Pro delší soužití je naopak velmi vhodné, když aspoň jeden má nějaký koníček, který s ním ten druhý vůbec nesdílí.

Řešení:

Jak vybrat ženu „mentálně shodnou“? Balíte-li jen pro krátkou radost, kvůli sexu, není mentální rozdílnost na škodu. Pokud vím, mnoho mužů se základním či středním vzděláním je přitahováno ženami vzdělanými, nebo naopak, muže všeho druhu přitahují ženy krásné a mrkavě prostinké.

Při výběru partnerky pro delší vztah jde ale o něco jiného než jen o prvoplánovou přitažlivost. Musíte se spolu být schopni bavit, sdílet základní hodnoty a mít podobný smysl pro humor.

Dejte v tomto bodě na intuici: když se už na třetí či čtvrté schůzce nutíte k úsměvu, ona vůbec neoceňuje váš smysl pro humor, vaše nápady, práci ani vaši tvorbu (!!) a celkově cítíte, že si nemáte co říct, už to nebude jen počáteční nervozita nebo zamilovanost, ale hlubší problém. Ještě chvíli to zkoušejte, ale když se váš dojem brzy nezmění, užijte si aspoň té tělesné shody, anebo rovnou utečte.

6. chyba: vybíráme si ženy zkušenější, než jsme sami

Ženy jsou přitahovány muži, z nichž vyzařuje zkušenost a mužnost. Vzhledem k tomu, že muž dospívá později než žena, vyhledávají dívky podvědomě podstatně starší chlapce a muže. Potřeba mít zkušeného partnera pak ženy provází celým životem. Přesto se my muži tak často snažíme sbalit ženy, v jejichž očích jsme jen „zajíčci“, „trdla“, „koloušci“, „rybízci“ apod. Příšerné!

Roli však nehraje samotný věkový rozdíl, ale spíše – s věkem obvykle související – zkušenosti, jistota a vzhled. Proto nelze udělat jednoduché matematické závěry o tom, jaký věkový rozdíl je ideální. Jisté je, že balit dívku na první pohled starší a zkušenější je pro chlapce na první pohled mladšího a méně zkušeného obtížné, ba téměř nemožné.

Úplně obecně lze říct:

- děvčatům do dvaceti vyhovují nejvíce muži o 3–5 let starší; je-li vám do dvaceti, máte to těžké; taky jsem si v prváku zoufal, že mi spolužačku hravě přebalil jeden ohavný čtvrťák

- ženám mezi dvaceti a pětadvaceti vyhovují už i muži stejně staří, ale opět zkušenější

- ženám nad pětadvacet vyhovují muži stejně staří a nevadí jim ani muži o mnoho let starší – neboť ženám v tom věku už běží o více než jen o chození

- některé ženy, které se dostávají do věku, kdy už s nostalgií vzpomínají na mládí, mohou toužit po mladších mužích, a to nejen v sexuálním smyslu

Obecně vžitá zkušenost je, že pro vážnější vztah či manželství je vhodnější kombinace starší muž – mladší žena. Existuje však velké množství spokojených párů, kde je tomu přesně naopak. Věkový rozdíl menší než sedm let v kterémkoli směru není v manželství významným rizikovým faktorem.

Řešení:

Jak si tedy vybírat? Jak už jsme si řekli, malý věkový rozdíl při balení nemusí hrát roli – jde především o to, jaké zdání v ní vytvoříte. Zjistíte-li například od její kamarádky nebo přímo od ní, že vás považuje za „zajíčka“ (a přitom není typ „na zajíčky“), absolutně nemá cenu se dál snažit: nepřitahujete ji, jen se baví.

Jste-li naopak odrostlejší a balíte ženu o mnoho (desítek) let mladší, musíte si vybrat takovou, která je na starší, a do úvah započítat i reakci jejího okolí. Pokud nemá se staršími muži zkušenost, sama ještě netuší, jak silně na ni zapůsobí odpor jejích rodičů (kteří těžce ponesou, že jsou tak trochu vaše generace).

Pro dlouhodobé vztahy může být věkový rozdíl nad šest let rizikovým faktorem.

7. chyba: vybíráme si ženy, které nás pak nepřitahují

Sedmý hřích. Zdá se vám nemožné, že muž balí ženu, která ho ani nepřitahuje? Není to takový nesmysl, jak to vypadá. A v dnešní době se stává ještě častějším než dřív.

I. Velkým zdrojem vztahů zatížených touto chybou je dnes internet. Jeho vinou totiž vznikají mnohem častěji pseudovztahy, které s fyzickou přitažlivostí muže a ženy nemají nic společného. Dlouhé týdny až měsíce dopisování, v nichž si oba vyměňují názory na vše, slevami v obchodech počínaje a náboženstvím konče. Dojde i k výměně fotografií, účastníci si dokonce mohou zavolat a vidět se webkamerou „naživo“.

Po delší době vzniká iluze blízkosti, na jedné nebo obou stranách propuká zamilovanost.

Poprvé se sejdou – a nastane trpké zklamání. Jejich mentální souznění je přebito tělesným nesouladem: jejich těla se neshodují tak jako duše, nedají se oklamat ani ukecat. Nevoní si. Nepřitahují se. V některých případech to nepoznají hned. Rozvíjejí sexuální soužití, ale „nějak to není ono“.

Vycházím ze zkušeností kamarádů, kamarádek, čtenářů i lidí, které jsem při různých příležitostech vyzpovídal. Všichni nakonec přiznali, že aby se dalo hovořit o skutečném vztahu muže a ženy, musejí se oba aspoň jednou osobně potkat („cítit se“). Samozřejmě nejlepší je, když se pro vztah rozhodnou teprve po více setkáních. Ke druhé schůzce se však propracuje málokdo.

Po zklamání z prvního osobního kontaktu přichází podivná a beznadějná fáze. Pseudopartneři jsou na sebe příliš zvyklí, vždyť se znají měsíce, ale se ztrátou perspektivy takového vztahu chuť na setkávání mizí. Kromě lítosti nad ztracenou nadějí se dostavuje neochota k seznamování vůbec. Paradox je, že tohle nebylo seznamování.

Řešení:

I. Seznamujte se v reálném světě. Internet používejte tu a tam k pseudokontaktáži, tréninku a domluvě na schůzku. Pokud v síti zachytíte nějakou nadějnou ženu, trvejte na tom, že se musíte co nejdříve sejít. Neprotahujte první virtuální fázi déle, než je nezbytně nutné. Čtěte také kapitolu Nespoléhejte na seznámení po internetu.

II. Problém, že občas dobýváme ženu, která nás fyzicky nepřitahuje, je mnohem starší než internet. Přitažlivost závisí na mnoha okolnostech, které nejsou vidět na první pohled, a které vyžadují delší čas a „bližší ohledání“. V průběhu dobývání nás původně okouzlující žena může přestat fyzicky přitahovat, přestože přátelské sympatie a ambice ji získat nadále zůstávají. To nás může zmást a zavést do slepé uličky.

Fyzická přitažlivost mohla být snížena například něčím, co se nám nelíbí na jejím těle (zjištěním, že nám nevoní, nechutná), její nešťastnou povahou, protivným hlasem, nějakými zlozvyky, závislostí, a nakonec i sexuální nezralostí atd. Potíž nastává, když si dostatečně zavčas neuvědomíme, že byl tajemný proud přitažlivosti přerušen, a do dobývání či vztahu nadále vkládáme energii a čas. V budoucnu nás to může stát sexuální neshody a velké strádání.

Zeptejte se zavčas upřímně svého těla, zda vás dotyčná žena skutečně přitahuje. Myslím, že víte, jak rychle se má dostavit a jak má vypadat jednoznačně kladná odpověď. Objevuje se dotyčná žena ve vašich sexuálních fantaziích, anebo je tam více místa pro jiné ženy? Než se zamilujete, než se pustíte do vážného vztahu, poctivě prozkoumejte, zda vás skutečně nadále „rajcuje“, zda se vzrušení nevytratilo po prvních úspěších a vaše zapálení není už jen pouhá ješitnost či setrvačnost.

8. chyba: necháme se ovládat fantazií

Do výběru toho, o kterou ženu budeme usilovat, nám pochopitelně nemluví jen naše vědomí. Své hlasovací právo má taky nevědomí, v němž jsou uloženy základní vzorce a pochody pocházející zejména z našeho dětství a odrážející rodinnou konstelaci.

Problém nastává, když tyto prvotní zážitky nemáme zpracované na vědomé úrovni, a naše problematické zkušenosti pak řídí naše rozhodování, aniž bychom si to uvědomovali. Pak se stává, že si opakovaně vybíráme partnerky podle špatného klíče; náš cit je podminován a dává nám špatná doporučení. Například si vybíráme jen takové ženy, které jsou nějakými vlastnostmi podobné někomu z našich rodičů či sourozenců, popřípadě předchozích partnerek. Vinou toho opakovaně přehlížíme při výběru zjevné vady a okolnosti, které ve vztahu později způsobí nové problémy. Vybíráme si opakovaně nějaký „svůj typ ženy“ (například ženy závislé a slabé, anebo naopak dominantní či „hysterické“), aniž bychom si uvědomovali, čím nás tento typ kalamitních žen tak přitahuje (a ničí).

Jedním z nejčastějších typů kalamitních partnerek, k nimž se muži přimykají, je „žena tornádo“. Sexuálně dokonalá, krásná, energická a přitom jakoby křehká. Co z ní dělá smrtící přírodní úkaz, který muže vysaje a vyplivne v saharské poušti? Jsou to: 1. její vztahová nezralost (navzdory věku kolem třicítky neumí realisticky posoudit své možnosti a často trpí nějakými psychickými problémy, například závislostí), 2. spousta historek o „špatných zkušenostech s muži“ (muži jsou zlí), 3. neochota na svém přístupu cokoli změnit a přesvědčení, že její vidění světa je jediné správné. Její nejčastější obětí je nezkušený a slabý muž, který propadne její sexuální atraktivitě; je často až zaskočen tím, že o něj tak krásná žena jeví zájem. Tento zájem však není upřímný a hluboký: žena tornádo s tímto mužem nakládá dle svého rozmaru. (Rada? Okamžitě opustit!)

Další problém nastává, když podlehneme nějaké fantazii o sobě. Znám poměrně úspěšného a pohledného muže, který mi vyprávěl, jak podlehl „záchranářskému bludu“. Občas si zašel s kamarády zaskotačit do nevěstince, kde jednoho dne objevil ženu, do níž se – jak tvrdil – zamiloval. Rozhodl se ji zachránit, snil o tom, že ji „vytáhne z marastu“ a ožení se s ní. Chodil za ní stále častěji a ona stále navyšovala částku, kterou si brala bokem. Když se jednoho dne podíval na své vymetené konto, začal o sobě vážně přemýšlet. Tvrdil mi, že si nakonec sám bolestně uvědomil, že ta dívka pouze skvěle dělala svoji práci: zamilovaný klient je přece ten nejlepší kšeft. Jeho hrdinská fantazie byla od počátku úplně nesmyslná, ale přesto jí na dlouhé měsíce podlehl. Vlastně se zamiloval do pohádkové představy, nikoli do ženy samotné.

Od prvního vydání knihy jsem si vyslechl desítky podobných příběhů. Jaká přehlídka marnosti a utrpení! Žena, která vás nemiluje, nepovažuje za hrdinství, že ji milujete a že kvůli ní děláte šílené věci! Dokonce ani žena, která vás miluje, nepovažuje vaši lásku a vaši ochotu se kvůli ní změnit za znak vaší statečnosti. Milovat milujícího a měnit se kvůli němu je totiž samozřejmost.

Řešení:

Nenechejme se vodit za nos bludy a fantaziemi. První pomoc: zapojte vůli a získejte odstup od sebe sama. Druhá pomoc: vyhněte se na čas ženám, které jsou váš typ, a zkoušejte kontaktovat jiné. Pracujte na sobě: vraťte se do reality a staňte se detektivy vlastního milostného života. Prohlédněte si ve vzpomínkách předchozí partnerky (pokud byly) a jejich vlastnosti. Porovnávejte. Všímejte si, co se opakuje. Nevybíráte si pořád stejný typ ženy a nenastanou nakonec vždy stejné problémy? Co „dostáváte“ za to, že si necháváte opakovaně ubližovat? Nepřináší vám udržování pokřiveného vztahu „zisk“ v podobě vyhýbání se autentickému naplněnému vztahu, který vás děsí ještě víc, než předvídatelné strádání? Při každém milostném angažmá více přemýšlejte a počítejte s tím, že vaše muška zanáší. Čtěte literaturu o vztazích (viz Doporučená literatura a další zdroje sebezdokonalování). Když ani to dlouhodobě nepomůže a budete se do vztahů stále zamotávat, vyhledejte odborníka a poraďte se o tom, jak nahlédnout do své třinácté komnaty.

9. chyba: věříme na vztahové perpetuum mobile

Ne, vztahy nejsou romantické, vztahy bolí a po půlroční až roční záruční době začnou vykazovat vady. Neexistuje „ideální partner“, ani „láska na celý život“ – to jsou chiméry. Lidé jsou v jádru sobci, kteří se soužití musejí učit. Rodinný život a dennodenní soužití s partnerkou (navzdory tomu, že je úžasná) mi potvrdilo tvrzení dr. Plzáka o samovolné degradaci nálady. Pokud po letech vztahu nevynakládáte energii, nálada má tendenci upadat. Musíte jít, abyste stáli na místě, a musíte běžet, aby bylo veselo!

Všechny dlouhodobě fungující vztahy jsou výsledkem oboustranné trpělivosti, práce a stovek kompromisů. Nic ve vztahu se neděje samo a po opadnutí zamilovanosti přijde deziluze a pochybnosti a porovnávání.

Vztahy nezkušených partnerů se často rozpadají kvůli pocitu, že „to nebyl ten pravý“, „nebyla ta pravá“ – a přitom nechybělo nic víc a nic míň než úsilí.

Řešení:

Moudrý muž je o podstatě vztahů informován a nedělá si iluze.

Moudrý muž neočekává, že jeho partnerka bude dokonalá a že vztah může trvat bez práce a kompromisů.

Pokud narazí na ženu, která žije v pohádce, má dvě možnosti. Může se ujmout role učitele, který ji zasvětí do toho, jak to ve vztazích chodí. Mezi námi: já bych do toho nešel. Lidé nemají rádi ty, kteří jim berou iluze. Druhá možnost je mnohem lepší, najde si jinou. Ženu, která bude zkušenější, anebo aspoň otevřenější, a která ho bude milovat i přes jeho noční skřípání zuby.

Když je to naopak: ona si vybírá vás

Někdy vám štěstí samo zaklepe na rameno – aniž byste se příliš snažili, najednou si všimnete (anebo vás kamarád upozorní), že se nějaké ženě či dívce líbíte. „Tamta tě balí,“ řekne dobrý přítel (špatný žárlivě smlčí). Ověříte si to. Její pohled na vás ulpí o zlomek vteřiny déle než pohledy ostatních. Usmívá se na vás, byť téměř neznatelně. Hází vlaštovku se vzkazem: líbíš se mi.

Vybrala si vás, a to podle zevnějšku, chování a možná i vůně. Sice to ještě neznamená, že se líbí i vám, a pokud přece ano, vůbec to neznamená, že ji sbalíte. Ale běžte a zkuste to.

Nikdy nepohrdejte ženami, které o vás stojí, jen proto, že jsou podle jakýchsi nejasných kriterií „pod vaši úroveň“. Dělejte to jako ony: využijte každé příležitosti, abyste si upevnili sebevědomí. Trénujte. Žena, která o vás stojí, vám prozradí vaše výjimečné klady. Ty se od dobývané primadony nikdy nedozvíte.

Co vlastně ženy chtějí?

Zaprvé: ženy chtějí být dobývány, obléhány a částečně i klamány mužem, který vypadá a chová se mužsky. To je dobrá zpráva pro nás všechny.

Zadruhé: ženu přitahuje muž zkušeně rozpoznávající její potřeby. Muž musí její potřeby sám předvídat, a smí je uspokojovat jen zdrženlivě! Neumíte-li předvídat, co od vás žádá, aspoň se pokoušejte naslouchat.

Zatřetí: ženy aspoň zpočátku potřebují, aby je muž od sebe střídavě zapuzoval (pak se snaží přiblížit) a zase přitahoval (pak se snaží udržet odstup). Když děláte jen jedno nebo druhé, neuspějete: vaši přitažlivost zvyšuje jen citlivé střídání těchto poloh. Pozor: v normálně rozvinutém vztahu (řekněme rok od skutečného sblížení) se oscilace stabilizuje a potřeba výkyvů je menší, ale úplně nezmizí nikdy. Přehledné schéma tohoto principu najdete na začátku kapitoly Třetí fáze: dobývání.

Začtvrté: většině žen brzy přestane imponovat muž, vedle něhož budou ve vztahu dlouhodobě dominantnější. Aby je muž přitahoval, potřebují ženy cítit, že je muž aspoň stejně dominantní. Stručně řečeno to znamená, že má být schopen zhruba v polovině případů prosadit či vyargumentovat svůj názor proti jejímu.

Nezapomeňte: ženské potřeby se mění s věkem

Předchozí definice platí pro ženu libovolného věku. Některé aspekty ženských potřeb se však s věkem vyvíjejí.

V následujícím přehledu zjednodušeně naznačuji, jak se v průběhu milostného života mění vztah ženy k chlapcům a mužům. Průběh osobního vývoje je velmi individuální, tedy pro každou ženu jiný, a proto jej berte s rezervou.

Představy dívek o lásce a vztazích do dvaceti až dvaadvaceti let bývají silně romantické, ovlivněné často jen výchovou a zkušeností z rodinného prostředí. Vybírají si obvykle starší chlapce či muže; jejich vzhled je pro dívky důležitější než to, co mají v hlavě. Stručně řečeno: neumějí komplexně posoudit mužskou osobnost a perspektivu – za což se na ně nesmíme zlobit.

Zhruba do pětadvaceti let si ženy neuvědomují biologickou potřebu mateřství ještě dost naléhavě. V popředí jejich tužeb stojí zamilovanost, sex, potřeba poznávání a touhy „nebýt sama“, chuť užít si. V tomto období je dívka ochotna více experimentovat, ale už také začíná tušit, co vlastně od mužů očekává. Vybírá si dle osobnosti, povahy, podle sociálního zařazení, nejen podle vzhledu.

Teprve ve věku nad pětadvacet (jak už jsem napsal, je to velmi individuální, kdy a po jakých zkušenostech) se začíná do tužeb promítat představa rodiny, a tato představa stále více ovlivňuje výběr partnera. Některé průzkumy naznačují, že v tomto věku ženy začínají tíhnout k méně bouřlivým a dominantním mužům a začínají si vybírat „rodinné typy“ (a naopak, pokud je chtějí pouze jako milence).

Mezi pětadvacátým a třicátým rokem se opakovaně a stále silněji objevuje touha mít dítě a vlastní rodinu – a tato touha může být silnější než čistě sexuální potřeba (žena pak dá například přednost méně atraktivnímu muži rodinného typu před nespoutatelným souložníkem). Pokud potkáte pěknou a nezadanou ženu v tomto věku, nemáte vyhráno: navzdory tikajícím biologickým hodinám mnoho žen trvá na nerealistických očekáváních o „muži snů“. Tyto typy nezřídka ustrnou jako milenky ve spárech ženatých mužů, přitahovány naivním dobrodružstvím.

Které vlastnosti a v jaké míře zvýhodňují muže při dobývání

(čím více srdíček, tím větší výhoda, minus je spíše nevýhoda)

Je jí 15-20

Je jí 20-25

Je jí 25-30

Je jí 30+

pohledný, atraktivní

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥

zdravý

♥♥

♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥

silný / navenek drsný

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥

plodný

♥

♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

sexuálně zkušený a „dobrý v posteli“

♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥

temperamentní

♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥

je víc než o rok starší než ona

♥♥♥♥♥

♥♥♥

♥♥♥

♥

je víc než o rok mladší než ona

-

-

♥

♥♥♥

ví, co chce

♥

♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

vědomý si své hodnoty

♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

vyrovnaný

♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

je k ní citlivý a pozorný

♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

něco umí, je kreativní a baví ho to

♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥

má smysl pro humor

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥

má stejné zájmy jako ona

♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

má kladný vztah k dětem a rodinnému životu

-/♥

♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

společensky dobře postavený

♥

♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

je známý nebo slavný

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥

má dobrou, pozoruhodnou práci

♥

♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

má za sebou úspěšnou kariéru

♥♥

♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

oblíbený kamarády, spolužáky a kolegy

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

finančně zajištěný

♥

♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥♥♥

umí bavit společnost

♥♥♥♥♥

♥♥♥♥

♥♥♥

♥♥♥

Podaří-li se později ženě založit rodinu a vychovávat děti ve funkčním vztahu, potřeba dobrodružství vymizí.

Objevuje se opět podle okolností a v závislosti na kvalitě vztahu s mužem, s nímž vychovává děti – obvykle však až po několika letech. Podle známé statistiky je nejobvyklejší doba, po níž se lidé rozvádějí, na celém světě (nezávisle na náboženském vyznání či kulturním prostředí) podobná: zhruba čtyři roky od svatby. Nejspíše proto, že je to doba, po které se žena bez muže neobejde, neboť se stará o dítě, a muž tuto nutnost ctí (i když třeba už jen proto, že se veřejně zavázal svatbou). Pak mohou přijít krize, jakési vyprázdnění, a pokud ve vztahu vázne například komunikace, dojde ke slovu rozvod anebo náhradní vztahy.

Velmi nerad se dopouštím tak zjednodušujících závěrů; přesto si myslím, že mohou posloužit jako orientační návod k pochopení změn v očekáváních, přicházejících s jejím věkem a zkušenostmi.

Samozřejmě: co přesně chce konkrétní žena či dívka, jejímuž kouzlu jste propadli, musíte vycítit svým srdcem i domyslet svým rozumem.

Jak se chovat a pečovat o zevnějšek, abychom se líbili

První dojem vytváříme u žen tím, jak vypadáme a jak se chováme. které na ni v osobním kontaktu působí silněji než informace o tom, že jsme chudí, nebo bohatí. Páchneme-li a jsme špinaví, nepomůže nám ani nové Alfa-Romeo. Jsme-li však příjemní a navenek bez chyby, nad ojetou škodovkou dočasně přivře oči. Dobrá zpráva je, že kulturu svého projevu můžeme významně ovlivnit.

Zeptal jsem se několika cizinek, jak české chlapce a muže srovnávají s muži ze svých rodných zemí. Přiznávají nám inteligenci, vtip, nadání, smysl pro rovnoprávnost, a dokonce i temperament v sexu. V posledních letech prý už i skoro držíme krok s módou. Neradujte se předčasně. Bohužel to byly všechny naše klady, na které jsou s to si z hlavy vzpomenout; zbytek je fiasko – čeští muži podle nich zapáchají (nepoužívají antiperspiranty), nejsou k ženám zdvořilí ani příliš pozorní, nežinýrují se před nimi použít hrubá slova (to je prý zvláště šokující), bývají nevěrní a přespříliš pijí pivo. Jedním slovem: jsou to burani.

Nespravedlivé? Že i vy byste našli ledacos upoceného na Italech, zavánějícího na Dánech, frivolního na Němcích, nadbytečného na Američanech … a smát byste se jim mohli až do rána?

Nebuďme přezíraví a učme se od cizinců to, co na nich ženy oceňují a v čem nám mohou konkurovat. Je to taktické, neboť české ženy si rychle zvykly na vystupování světáckých cizinců a začínají naše způsoby považovat za buranské. Pokud nechceme být vyhlazeni muži jiných civilizací, měli bychom se „vyhladit“ sami. Stačí navenek chytře zjemnit naši od přírody drsnou povahu a ukázat se našim dívkám a ženám v příznivějším světle.

Projev mužů, který se ženám líbí:

Řeč a dialog:

- spíše hlubší klidnější, podmanivý hlas, srozumitelná, plynulá řeč bez tiků a křečovitého uchechtávání, bez slovních parazitů a žargonu (časté opakování „jako“, „vlastně“, „vole“, „prostě“, „ty jo“, či „LOL“, „ASAP“)

- bez skákání do řeči, s převahou naslouchání a se schopností vhodně reagovat; vítají smysl pro humor a upřímný, nekřečovitý smích

- ženám se líbí přiměřené a přátelské vyjadřování nesouhlasu s jejím názorem – musí být ale rámováno úsměvem a nesmí za každou cenu převažovat nad souhlasem

Oči:

- přímý a jistý pohled do očí se ženám líbí; přiznávají, že je odzbrojuje a podmaňuje

- pohled nesmí být „psí“ – vykulený, závislý, žárlivý, oddaný

- pohled nesmí být nepřetržitý, může uhnout, když se právě nehovoří; nesmí být ani těkavý, nervózní, ani plaše uhýbavý

- každý muž má svůj vlastní magický pohled, který má „jiskru“, ale ne všichni muži jej umí objevit a používat (čtěte podkapitolu Řeč očí a řeč těla v kapitole Druhá fáze: Kontaktáž)

- některé ženy jsou přitahovány drzými, tzv. svlékacími pohledy některých pohledných mužů; většina českých žen však tyto pohledy vnímá jako vulgární; svlékací pohledy fungují jen tehdy, když má žena zájem – ženu, kterou nezajímáte, obtěžují

Výraz obličeje:

- ženy jsou přitahovány přirozeně usměvavými muži; z usměvavé tváře vyzařuje kromě dobré nálady i erotická jiskra, jistota a tělesné zdraví

- mírně rošťácký, občas lehce přidrzlý, ironický výraz dráždí a přitahuje

- líbí se, když tvář muže přirozeně odráží jeho rozpoložení – když to není křečovitě strnulá a neměnná maska

- na druhou stranu se jim nelíbí přehnaně teatrální chování zavánějící neupřímností a pózou

- silně na ženu zapůsobí vnitřně uvolněný muž; pro dobrý výsledek někdy stačí uvolněně jen vypadat, což lze trénovat

- vyhrávají muži, kteří se nešklebí a nepitvoří, při smíchu nehýkají

Gestikulace:

- názory žen se zde různí; shoda panuje v tom, že přílišné mávání rukama znervózňuje, působí nedospěle, a tedy nepřitažlivě; nadměrnou gestikulaci tolerují jen tehdy, je-li v souladu s výrazným temperamentem muže

- naopak přiměřené a cílené manuální znázorňování vlastních slov dodává hovoru živost a muži přesvědčivost

- otřesné jsou zlozvyky jako dloubání se v uchu, v nose, čištění nehtů a odstraňování jebáčků v její přítomnosti, a samozřejmě 100% odpudivě působí všechny pohyby, jimiž muži upravují polohu svého „nádobíčka“

Držení těla, chůze a pohyby:

- z držení těla žena během pár minut vyčte více než z hodinového rozhovoru, proto nácviku věnujte mimořádnou pozornost; kromě toho – držení těla je důležité pro zdraví

- je důležité mít ramena posazená dole a vzadu, tedy nikoli spadlá dopředu a vytvářející tak kulatá záda s propadlou hrudí; hruď nesmí být ztracená – ba naopak, to ona musí být všude první; a samozřejmě je nutné „břicho zastrčit“

- hlavu nesmíme naklánět na žádnou stranu, držíme ji hrdě zpříma – bradu se snažíme držet tak, aby její špička nepředbíhala špičku nosu, a ani nepadala na hruď

- ženy z naší postavy zajímají zejména dominanty – ramena a zadnice; s velikostí svého pozadí nic neuděláme (menší je lepší), ale můžeme se snažit jej nevystrkovat

- chůze – nejdál dojde muž s rozvážnější, dospělejší, neklukovskou, neklátivou chůzí bez pobíhání, skákání a rozhazování rukama (ruce spíše podél těla)

- muži, kteří příliš spěchají, běhají a hopsají, ženu znervózňují a nepřitahují

- nikdo, ani ženy, nemá rád předbíhání; jsou přímo alergické na muže, kteří nepřizpůsobí krok jejich elegantní chůzi, kteří je nutí za nimi „pobíhat“; mj. tím dávají najevo, že na ně nemyslí (neplatí o fázi kontaktáže, kde je drzost namístě)

- pohyby by měly být vyvážené, spíše zdrženlivé; lépe působí, když se muž v nejdramatičtějších okamžicích života ovládne a neotáčí se za každou sukní, auťákem, zapískáním či výstřelem; je v tom cosi archetypálního a najdeme k tomu odkazy i v pohádkách: muž, který prochází peklem, aniž by se otáčel, prokazuje neohroženost

Intelekt, vzdělání a slovní zásoba:

- to, jakým mužům dávají ženy přednost, je velmi individuální – některé zbožňují muže se širokoúhlým slovníkem a květnatým projevem, jiné je zase z hloubi duše nesnášejí

- ani ženy, které dávají přednost spíše květnaté mluvě, nesnášejí dlouhé rozvláčné řeči, školometskou preciznost, poučování a nudu; ty, které intelekt přitahuje, se přesto s muži rády oddají i planému tlachání; toto je kámen úrazu mužů intelektuálů a rozumbradů všeho druhu – jejich kontakty se ženami troskotají na neschopnosti bavit se aspoň chvíli zábavně o obyčejných věcech

- příliš mnoho cizích slov může některé ženy téměř urážet (když se trapně vytahujete, anebo když mají mindrák z neznalosti); většina žen přehnané verbální snaživce neocení

- jazyk, jímž hovoříte, vás v jejích očích rovnou někam zařadí; ať už je vaše slovní zásoba malá nebo velká, nic s ní nenaděláte, nesnažte se ze sebe dělat něco, co nejste – mluvíte-li rádi bez příkras, lidově, od podlahy, budete imponovat kráskám jednoho druhu; hovoříte-li v rozvětvených souvětích plných cizokrajných slov, asi se zalíbíte kráskám jiného druhu

- zkušení baliči ve svém projevu vynechávají (aspoň dokud ženu nemají jistou) hrubá, sprostá a odpudivá slova

Odívání, účes a módní trendy:

- ženám pochopitelně záleží na tom, jak je muž oblečen a jaký má účes; obojí prozrazuje nejen jeho vkus, ale také sociální zařazení, od něhož se může odvíjet perspektiva vztahu

- ženy mají rády muže, kteří mají svůj styl oblékání; to znamená, že v jejich oblečení i účesu lze najít jistý řád, jenž je sice v souladu s módními trendy, ale přitom je bezhlavě nekopíruje; vlastní styl obsahuje navíc osobité, slušivé prvky

- velmi silně na ženy působí schopnost muže zvolit vhodný oděv pro danou příležitost a naopak je odrazují muži, kteří se oblékají nepatřičně; pouze velmi charismatičtí a zkušení baliči si můžou dovolit „přijít do divadla v teplákách“, protože jejich metodou je drzost, trapnost a provokace; nezkoušejte to

- velmi účinným podvědomým magnetem na ženy je střídání oblečení – žena, která vás během několika dnů náhodně potká v různém (dobře padnoucím) oblečení, velmi dobře vnímá, že o sebe pečujete víc než drtivá většina mužské populace

- ženám se líbí, když oděv i účes přirozeně respektuje temperament muže i jeho postavu; dobře zvolený oděv nechává přiměřeně vyniknout přednosti a skrývá slabiny; extravagantní košile na povahově mírnějším mladíkovi či nedůstojně obtažený střih kalhot u korpulentnějšího chlapa může citlivou dívku odpudit tak silně, že mu nedá šanci k rozvíjení kontaktu

- vlasy jsou už z dálky viditelnou součástí vašeho vzezření: kromě toho, že dotvářejí tvar vaší hlavy a ovlivňují vnímání výrazu obličeje (ulízané vlasy vypadají skvěle na sebevědomém sympaťákovi, ale působí zplihle na nevýrazném tichošlápkovi), prozrazují též mnohé o vašem vkusu a hygienických návycích; nenechávejte se stříhat od kamarádů – když jde o lásku, těch pár stovek za dobrého kadeřníka se vyplatí, ne?

- typické chyby v oblečení mužů, pro něž nás ženy odmítají: kombinace košile či trika zastrčeného v džínách s teniskami; ledvinka; sportovní obuv (tenisová, treková, sálová, běžecká...) pro nesportovní příležitost (schůzky), ponožky v sandálech (je jedno, že mrzne); vzorované ponožky se zvířecími motivy, bílé či světlé ponožky svítící zpod oblekových kalhot atp.

- slipové trenky, neboli slipy, sluší mužům jen výjimečně, a to ještě musí jít o velmi dobře zvolený model; jestli si myslíte, že nejlepší je chodit s vakem mezi nohama, žijete v době ledové – ženám se slipy často nelíbí, a když je u vás objeví, začínají pátrat, zda vás ještě neodívá maminka; noste volné trenky, anebo obtažené boxerky: jsou mužštější, budou vám více slušet a jsou v módě

- pro poučení občas prolistujte módní časopisy; účes vybírejte a oblečení nakupujte po poradě se svou sestrou, kamarádkou anebo s kamarádem, kterému to podle vás sluší víc než vám; vůbec nejlepší by bylo využít služeb profesionálních stylistů/vizážistů; naopak: neraďte se s maminkou

- někteří baliči radí nosit extravagantní prvky (například „mexický“ klobouk, výraznou kravatu, i když nemáte oblek apod.); jde o osvědčený způsob, jak se odlišit od okolí, který pomůže při otevření konverzace; připravte se však na to, že pokud výrazný prvek nepotvrdíte verbální drzostí a humorem, zapůsobíte zoufale snaživě

- nevhodně sladěné části oděvu, nedostatečná vytříbenost či nevkus v odívání jsou pro ženy stejně nepřijatelné jako špinavý zevnějšek

Osobní hygiena, čistota a péče o vzhled:

- ženy se shodují, že vůně, čistota těla a oděvu je základním předpokladem k tomu, aby vůbec pokračovaly s mužem v konverzaci; kontrolujte čistotu vlasů a všech částí oděvu, kdykoli opouštíte své domácí hnízdo

- tak jako muži vyhledávají vonící ženy, ženy se zdaleka vyhýbají mužům, kteří páchnou; páchnoucích mužů se štítí, naopak rády setrvávají v blízkosti těch, kteří voní; znám příběhy námluv, kde láska prohrála v nerovném boji se smrdutýma nohama

- nejčastější příčinou nevábného zápachu u mužů je ledabylost v osobní hygieně: nedostatečné mytí částí těla podléhajících rychlé zkáze (podpaží, choulostivých partií, nohou); nepříliš časté praní a výměna prádla (ponožky a trenky mění dospělí muži každý den!); nošení propocených oděvů (už nikdy ven v triku, které mělo včera mokré fleky v podpaží); nepoužívání antiperspirantů. Též aplikace nevhodných či laciných voňavek, příliš masitá strava, konzumace velkého množství alkoholu, intenzivní kouření atp. To vše lze snadno napravit a žena to ví: když zapácháte, naznačujete, že nemáte ponětí o tom, co žena potřebuje.

- vrcholně odporný (a to nejen pro ženy) je zápach z úst; kdo si nehlídá čistotu zubů a ústní dutiny, je na ženy ještě příliš mlád, anebo už příliš stár; nekontrolovaný zápach z úst dokáže dokonale zničit jakoukoli schůzku a dokonce vztah. Radím to nerad, ale radím: dýchněte na důvěrného přítele či rodiče, a – pokud přežije – ověřte, zda vám nepáchne z úst; přistoupí-li na váš test, dozvíte se možná, že se to o vás všeobecně ví; zápach z úst má v bezvětří dostřel až několik metrů! U jednoho z mých kamarádů to byl podle jeho zjištění jediný důvod, proč ho ženy nemohly ani cítit a proč jej pouštěly k vodě. Čistěte si pravidelně zuby a používejte přes den například Listerine nebo jiné ústní vody. Pokud to nezabírá, navštivte dentistu, máte kaz!

- pohled na vaše ruce a nehty je také velmi výmluvný; ruce jsou prvním styčným bodem mezi vašimi těly – podáte jí ruku, pohladíte po vlasech… Špína za nehty není žádný důkaz, že jste schopni tvrdé manuální práce. Nemusíte provádět každý den manikúru, ale rozhodně si před každým setkáním se ženou ohlídejte, zda máte nehty pěkně zastřiženy a zda za nimi nestraší šedá hmota nehtová – pro ženy velmi odpudivé.

- oči jsou nejvýraznější částí vašeho obličeje – zjistilo se, že dvojice lidí, kteří se mají rádi, se dívají navzájem do očí více než lidé, kteří se rádi nemají; udržujte proto uklizený i prostor v očních koutcích: uděláte tak místo pro to, aby vás měla ráda

- ryba smrdí od hlavy; je řeč o mastných vlasech a vlasech plných lupů. Smrdíte-li od hlavy, smrdíte pro ženu celý (to je výklad onoho úsloví o rybě). Před setkáním se ženou si vlasy umyjte už ráno, aby se do večera stihly dostat do kondice. Pokud máte spíše mastné vlasy, myjte si je denně a používejte kondicionér. Máte-li vlasy normální, a ještě jste žádnou nesbalili, myjte si je obden. Třeba to pomůže.

- co dělat s chlupy v ohanbí, na hrudi a v podpaží? Ani ženy se dříve neholily, a podívejme: dnes je vyholený klín normální a zarostlé ženské podpaží ostudou. Osobně zatím doporučuji: v případě přerostlého huňatého porostu, nebo pokud se velmi potíte – holit. V ostatních případech příležitostně zapravit.

- stříhejte si pravidelně nehty na nohou: dívky jsou na tento zdánlivý detail poměrně citlivé. S trochou štěstí s ní budete brzy ležet v objetí: a není nic horšího, než jí poškrábat lýtka děsivými ostruhami.

Pamatujte: ženy jsou velmi vnímavé na to, čemu my muži říkáme detaily. Jsou schopny odmítnout i velmi pohledného muže, pokud nedodrží výše uvedená pravidla. Nejen proto, že v nich vyvolá přímo fyzický odpor, ale také kvůli oprávněné obavě, že by jim udělal ostudu mezi blízkými a ve společnosti.

Časté otázky k fázi přípravy a výběru

Následují nejčastější nebo nejzajímavější otázky čtenářů prvního vydání – a mé odpovědi. Některé z dotazů jsem parafrázoval, u všech jsem v zájmu ochrany soukromí tazatelů pozměnil reálie.

Otázka:

Jak poznat signály, které žena vysílá? Není nějaká jednoduchá tabulka příznaků zájmu či nezájmu?

Odpověď:

Nevěřte na jednoduché odpovědi. V knize naznačuji různé možnosti „čtení signálů“, ale žádný z nich není univerzální. K tomu, abyste si je osvojil, vstřebal a dokázal je vycítit intuitivně, je zapotřebí několika let zkušeností. Musíte zkoušet, ptát se, vnímat. Když budete ženy jen balit (aniž byste měl kamarádky, které nebalíte), bude vám chybět zpětná vazba. Dobývané ženy jsou les, z něhož se nic neozývá. Proto nebalte pořád, ale taky se bavte a naslouchejte. Časem budete ovládat ženská gesta jako násobilku.

Otázka:

(…) vůbec neberete v úvahu atraktivitu mužů. O problematice vzhledu a atraktivity píšete na začátku knihy (ty škály atraktivity jsou dobré), ale pak už s tím dále příliš nepracujete. Přitom si myslím, že právě míra atraktivity je ve skutečnosti to zásadní, co předurčuje úspěšnost mužů u žen. Jinými slovy, kdo je fyzicky atraktivní, chodí pěkně oblékaný, má pěkný účes, je tzv. in, a když má k tomu tu potřebnou dávku drzosti a tah na branku, uspěje.

Atraktivní cooláci ani žádné vaše rady nepotřebují. Těm to jde snadno. Na druhé straně, kdo má nějaké větší fyzické hendikepy, je nepřitažlivý, tomu nikdy žádné rady nepomůžou. Přitom je třeba si uvědomit i to, že vzhled a povaha spolu dost souvisejí. Kdo je atraktivní, má úspěch, který je povzbuzením k dalším činům, při kterých muž už jen zdokonaluje osvědčené a potřebné postupy, tj. drzost, smělost, radost z úspěchu je příčinou toho, že muž snadněji dokáže být vtipný a druhého rozesmát. Kdo je nepřitažlivý, je permanentně odmítán, následkem čehož propadne frustraci, depresi, má strach, stydí se někoho oslovit, už předem počítá s nezdarem, tak radši do ničeho nejde, v případě navázání konverzace jakýkoliv pokus o vtip vyzní většinou trapně a lacině atd.

Neatraktivci zpravidla vyvíjejí obrovské úsilí, které ale nikdy nevede k žádným výsledkům. Neatraktivní muži jsou většinou i méně atraktivními ženami principiálně odmítáni. Sám to zažívám na vlastní kůži už skoro 20 let a i jiní lidé s podobnými problémy, se kterými o tom hovořím, jsou na tom podobně. (…)

Odpověď:

Souhlasím s tím, že je těžké přetnout začarovaný kruh, pokud už vznikl. Stereotypy v myšlení a sebehodnocení vznikají pomalu a našemu úsilí o přeučení vzdorují. Cesta z kruhu přesto existuje a vede přes trpělivou práci na sobě, přes pozitivní náhled a nejlépe i psychoterapii.

Tato kniha se pokouší o jediné: vzniku a fixaci některých neúčelných stereotypů zabránit ještě v zárodku. Tam bude směřovat druhá část mé odpovědi.

Dovolím si tipnout, že v předvztahové komunikaci nakonec hraje větší roli to, co si o sobě v jádru myslíme a co vyzařujeme, než to, co je „objektivní skutečností“. Samotná tréma a z ní plynoucí trapnost je výsledkem nesprávné interpretace situace. Přeceňujeme každé setkání se ženou a domníváme se, že odmítnutí je kvalifikovaným posudkem naší osobnosti i našich dalších šancí. Tréma i tento omyl se týkají drtivé většiny mužů, včetně těch pohledných. Ano, méně pohlední muži neúspěch svedou nejspíše na vzhled. Pohlední také buď na vzhled, anebo – mnohem častěji – na nějakou povahovou chybu a vlastní neschopnost. To je většinou nutí na sobě pracovat, takže nakonec jsou nejen hezcí, ale i úspěšní.

Některé aspekty fyzického vzhledu lze významně ovlivnit: dlouhodobě například sportem, okamžitě oblečením, obuví, doplňky, úpravou vlasů, parfémem atd. Šaty dělají člověka a do hry vstupují další faktory, jako například řeč těla – ženy potvrdí, že změna zevnějšku dokáže u muže zvýšit skóre přitažlivosti o dobrých 50 %; tedy z 25% šance udělat 75%. To není zlé.

Vídám kolem sebe dost nepohledných mužů, kteří mají krásné partnerky. Kladl jsem si delší dobu otázku, jak je to možné. Odpověď souvisí s interpretací neúspěchu. Není náhoda, že zmínění muži jsou často „šťastné povahy“ a jsou v práci i osobním životě velmi houževnatí – naučili se na svou minulost dívat spíše jako na sérii úspěchů než neúspěchů a dokázali na sobě pracovat a těšit se i z méně atraktivních výsledků. Vyzařuje z nich vibrace „jsem úspěšný“, kontrastující s jejich vzhledem natolik, že se stávají velmi přitažlivými. Právě díky selektivnímu náhledu na minulost, díky trpělivosti a dalším schopnostem se nakonec dostali až k těm ženám, které vždycky chtěli mít.

Stručně: vysvětlovat dlouhodobý neúspěch jenom ošklivostí je výmluva (zvláště pokud „cool oblečení“ a „být in“ považujete za něco nedostupného). Neúspěch je běžnou součástí balení nezávisle na tom, jak fyzicky vypadáte. Vy to máte snazší o možnost se na vzhled vymluvit. Na co se mají vymlouvat hezcí muži, které ženy také nechtějí?

Otázka:

Co si myslíte o vztahu vyučujícího a studentky na VŠ? Má smysl se pokoušet o studentku?

Odpověď:

Kdybyste učil na gymnáziu, radil bych, abyste se o nic nepokoušel. Jde-li ale o VŠ, kde se již dá předpokládat tzv. „kvalifikovaný souhlas“ ženy (čím starší studentka, tím lépe), bude to podobné jako v případě vztahů ve firmě, o kterých píšu v kapitole Kontaktáž.

Prostě jde především o problém profesionální, ne nutně etický, zvláště za předpokladu, že nejste blbec, myslíte to vážně a nemáte v úmyslu zneužít výhody plynoucí z postavení.

Záleží na tom, kam až to necháte zajít, jak zvládnete případné odmítnutí či nařčení, jak moc vaše autorita utrpí – to jsou věci individuální, které si musíte rozhodnout sám. Myslím si, že to prostě záleží na síle vaší osobnosti i vaší chytrosti.

Pokud si budete pravidelně začínat se studentkami (a budete mít řekněme 50% úspěšnost), pak je vysoce pravděpodobné, že:

- časem vás budou studenti (muži) nenávidět či pohrdat vámi a mít vás za „úchyla“;

- dívky o vás vytvoří pověst „když s ním půjdeš, dostaneš to“ – a to i v případě, že to nebude pravda; budete jim k smíchu; jedna, která vás odmítla, to dostatečně roznese;

- vaši kolegové si o vás budou říkat mnohem horší věci, než jen to, že občas spíte se studentkami;

- profesionálně budete trochu poškozen a možná si tím zaděláte na mnohem větší problém – tedy pokud mezitím nepovýšíte...

Otázka:

(...) Po duševní, citové i tělesně-vztahové stránce si extrémně rozumíme, tam si věřím, že nikdo jiný u ní konkrétně nemá takový talent (jsme oba specifičtí podobným způsobem). A také já vím, že neseženu jinou takto pro mě vhodnou holku, proto jsem ji i přes ty komplikace a mlžení nenechal. Jak mám postupovat?

Odpověď:

(Poznámka: této otázce předchází typický příběh dlouhého neúspěšného dobývání ženy, která po krátkém románku o vážnější vztah s tazatelem nestojí. Poslední odstavec z jeho otázky uvádím, abych odkryl a vyvrátil největší omyl nešťastně zamilovaných).

1. Nejdříve k tvrzení „po tělesně-vztahové stránce si extrémně rozumíme“. Je samozřejmě dobré, když si lidé tělesně i jinak rozumí. Potíž tu mám se slovem „extrémní“ – to mě vyděsilo. Znamená snad, že jste splynuli jako jedna bytost? Proč vás potom tato žena nechce? Extrémy nejsou užitečné – často poukazují na možné problémy: přeceňování, závislost... „Extrémní“ počáteční porozumění se nemusí proměnit v běžné porozumění nezbytné pro udržení vztahu.

2. Pokud tvrdíte, že „nikdo jiný u ní konkrétně nemá takový talent“, tak se buď mýlíte, anebo ji váš talent nerajcuje. Co s takovým talentem?

3. Nyní k tvrzení „neseženu jinou takto pro mě vhodnou holku“. Já si myslím, že takto ne/vhodných děvčat naopak seženete hodně. Tedy těch, které budete zbožňovat, ale ony o vás stát nebudou. Nemělo by slovo „vhodná holka“ zahrnovat i nezanedbatelnou podmínku, jíž je upřímný zájem o vás?

Závěrem: na světě je více potenciálních partnerek než ta, do které jste se zbláznili a která vás nechce. Váš dojem, že se jí nikdo nevyrovná, vyplývá z toho, že pod vlivem drog používáte jen část svého mozku. Proveďme jednoduchý výpočet: dejme tomu, že jste dosud poznali jednu novou ženu měsíčně, která vás zaujala. Za posledních deset let jste tedy „zblízka“ viděli 120 žen (nechci se vás dotknout, ale asi přeháním, co?). Na světě jich je ale 3,33 miliardy, a i když výběr zúžíte na věkově vhodné ženy, pořád bude váš životní vzorek zanedbatelný. Nevyhazujte kotvu na mělčině! Hledejte a najdete!

Pamatujte: „vhodná žena“ je jen ta, která nás chce a kterou chceme my. Její opakovaně projevovaný a potvrzovaný nezájem o nás je fatální a neměnnou překážkou vztahu, ne okrajovou potíží, kterou jednou překonáme, „protože se k sobě přece tak moc hodíme“.

Otázka:

Vaše knížka je tak známá, že se bojím některé dialogy z vaší knihy použít, aby mi dívka neřekla, že „balím podle Baránka“.

Odpověď:

Předpokládejme, že se to náhodou stane. Použijete doslovně něco z knihy a ona pozná, odkud vítr zavál.

Výborně! Máte ji tam, kde by ji chtěl mít každý balič!

Tím, že vám něco takového vytkne, se dostává paradoxně do oslabené pozice, protože předpokládá, že vás tím degradovala. Zkouší, jak to zvládnete, a vy máte šance ukázat pohotovost (která je ovšem připravená). Je nyní náchylnější podlehnout vaší vtipné kličce.

Co všechno by se dalo říct? V žádném případě se neomlouvat a nevymlouvat!

Budu psát nápady, jak mi přicházejí na mysl:

- „Já jsem Baránek.“ (můžete říct, i když mnou náhodou nejste)

- „Baránek mě viděl v akci a poprosil mě, abych to vyzkoušel.“

- „Že to čtu já, na tom nic není, pro chlapy je to povinná četba, ale jsem v šoku, že ty čteš knížky určené pro muže!? Bojíš se snad, že to opravdu funguje? Přece tomu sama nevěříš?“

- „OK. Píšu dizertačku o metodách seznamování a jsi první, na kom testuju Baránkovu metodu. Nemohl jsem ti to říct.“

- „To jsem si mohl myslet, hajzl jeden. Tuhle vtipnou větu jsem poprvé použil já v diskusi na netu. A Baránek mě vykradl! Musíš mi to v tý knížce najít, já ji nemám. Nevíš, jak je to vlastně s autorskýma právama na vtipy? To si budu muset zjistit.“

- …. atd. atd.

A teď musíte vymyslet něco vlastního.

Cvičebnice mužnosti

Následující série cvičení poslouží jako vnitřní příprava a posilovna pocitu mužství. Než se pustíte do světa balení, zkuste se nejdříve nějaký čas zaměřit na svůj rozvoj. Tak jako nedoporučuji přeskakování v předvztahové komunikaci, nedoporučuji ani velké šizení a přeskakování u následujících úkolů, jejichž pořadí má svou logiku.

Úkol: vypněte balení, nebuďte tak urputní

V době přípravy a posilování vypněte balicí obvody. Nejde to? Jde. Snažte se nevnímat vztahy mezi mužem a ženou (mezi vámi a ženami) jen optikou potenciálního vztahu či sexu. Naopak: pokud máte tu možnost, účelově prohlubujte s nějakou kamarádkou, která vás nepřitahuje, vztah asexuální, ryze přátelský a poznávací. Pokud už se milostně angažujete, uberte a udělejte krok zpět – přinejmenším ve svých představách. Soustřeďte se na přítomnost.

Balicí obvody v mozku můžete znovu zapnout až po posledním úkolu z konce kapitoly Druhá fáze: Kontaktáž.

Úkol: zřiďte si mužský deník

Tip: deník může být papírový (doporučuji Moleskine), nebo digitální (aplikací jsou spousty pro Windows i Mac), anebo dokonce webový (doporučuji Penzu.com, anebo OhLife.com).

Úkol: načtěte a nastudujte knihu o vztazích

Úkol: zřiďte si den odměn

Úkol: pusťte se do beletrie

Nehledejte jednoho vůdce, hledejte desítky odlišných pohledů.

Úkol: ode dneška každý týden udělejte nějakou věc, které jste se báli

A naplánujete si jednu nepříjemnost na týden.

Zdoláte ji.

Úkol: sepište si, jak jste dobří

Úkol: vyzkoušejte meditaci

Úkol: vyzkoušejte pohyb

Úkol: půjčte svou kůži kamarádovi

Table of Contents

Předmluva ke druhému vydání

Předmluva autora k prvnímu vydání

Balení hrou

První fáze: příprava a výběr

Vnitřní vyladění a práce, která vás čeká

Jak se stát mužem?

Naučíš mě sbalit každou?

Typické chyby při výběru potenciální partnerky

Co vlastně ženy chtějí?

Jak se chovat a pečovat o zevnějšek, abychom se líbili

Časté otázky k fázi přípravy a výběru

Cvičebnice mužnosti

Druhá fáze: kontaktáž

Třetí fáze: dobývání

Čtvrtá fáze: svádění

Dodatky