Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Adriana Ayales

Adaptogeny
Dary přírody pro dlouhověkost a každodenní péči o zdraví

Přeloženo z anglického originálu Adaptogens: Herbs for Longevity and Everyday Wellness vydaného nakladatelstvím Sterling Publishing Co., Inc., imprint STERLING ETHOS

Překlad Barbora Štivarová
Obálka a sazba podle originálu Eva Hradiláková
Jazyková redakce a korektura Kateřina Romanová
Odpovědná redaktorka Petra Dombrovská
Počet stran 160
První vydání, Praha 2024
Vydal Nakladatelský dům Grada
pod značkou ALFERIA
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 9738. publikaci
Vytiskla D.R.J. TISKÁRNA RESL, s.r.o., Náchod

Text © 2019 Adriana Ayales
Cover © 2019 Sterling Publishing Co., Inc.
Originally published in 2019 in the United States by Sterling Publishing Co., Inc. This edition has been published by arrangement with Sterling Publishing Co., Inc., 33 East 17TH Street, New York, NY, USA, 10003.
Photography © Renee Byrd
Illustrations from Shutterstock: aniok: 71; Foxyliam: 28, 35, 38, 42, 47, 49, 51, 54, 56, 66, 74, 79; Helena-art: 25; Iamnee: 30; mamita: 32, 44, 68; Nina Fedorova: 29; Sophie_Rose: 59, 62; StocKNick: 83; MoreVector: cover

Translation © Barbora Štivarová, 2024
Czech edition © GRADA Publishing, a.s., 2024

Adaptogens: Herbs for Longevity and Everyday Wellness

ISBN 978-80-271-7527-7 (ePub)
ISBN 978-80-271-7526-0 (pdf)
ISBN 978-80-271-5266-7 (print)

Tuto knihu věnuji svému milovanému manželovi a dětem, kteří mi ukázali cestu bezpodmínečné lásky, a duchu přírody, kterému se klaním s nejhlubší a nejpokornější láskou. Kéž je tato kniha inspirací ke sjednocení lidí s přírodou a k ochraně blaha našeho posvátného domova, Gaii.

PŘEDMLUVA

FYTOMEDICÍNA

STAROVĚKÁ MEDICÍNA PRO MODERNÍ DOBU

Zdraví je kosmologie, která zahrnuje emocionální, intelektuální, fyzický a duchovní aspekt existence. Skutečné zdraví nezávisí pouze na vnějších podmínkách nebo mentálním nastavení jedince v daném okamžiku. Naše zdraví je úzce spjato se vztahem k naší komunitě, životnímu prostředí a vlastnímu já. Multidimenzionální svět zdraví a uzdravování je cyklický, podobá se živému organismu, který se neustále proměňuje.

Léčení odráží principy kvantové fyziky a ukazuje, že existujeme v relativním, procesně orientovaném ekosystému, v němž neexistuje absolutní „objektivita“ světa, který vnímáme. Komponenty klíčové pro uzdravení nelze účinně určit pouhým zaměřením se na samotnou nemoc, neboť ekosystém léčení je aktivní a má své vlastní jedinečné interakce a vztahy. Skrze tento proces léčitelé vyrovnávají rovnici fyzické, duševní a sociální pohody.

Ve východních léčitelských tradicích je člověk chápán jako mikrokosmos vesmíru, tvořený těmi samými silami, které řídí vesmír. Například v taoismu jsou lidé vnímáni jako nedílná součást tao, jedinečného kontinua vztahů, které se projevuje jak vnitřně, tak vně. Tento pohled existoval před rozdělením mysli a těla. To západní kultura vytvořila představu lidí jako nezávislých živých systémů, nesvázaných základními přirozenými potřebami. Unikli jsme závislosti a vazbě
na přírodní svět a následujeme egoistické principy nezranitelnosti,
nepřemožitelnosti a nesmrtelnosti. Naše dlouhodobé přežití jako druhu je ohroženo bezuzdnou touhou po okamžitém prospěchu, lživými
přesvědčeními o výkonu a mylnými předpoklady o nezávislosti naší civilizace na přírodě. Moderní člověk si znečistil vlastní hnízdo, což
je jasným znakem nemoci a budoucích problémů, zejména s ohledem na dopady našeho chování na širší živočišnou říši.

Mnozí z nás dnes usilují o obnovení pocitu propojenosti, který byl obvyklý ve starověkých kulturách, kde byl osud člověka zcela spjat s přírodou. V ekologickém chápání těchto kosmologií bylo všechno
neoddělitelně propojeno. Svět byl chápán jako symbiotický celek, kde se všechny živé organismy vzájemně ovlivňují a podporují, od nejmenších buněk až po největší kosmické útvary.

Volání po rostlinné medicíně se dnes stává symbolem návratu lidstva ke kořenům. Probíhá hluboké znovuzrození a role rostlinné
říše nabývá na významu. Obnovuje se esenciální propojení mezi lidmi a přírodou, jež nám umožňuje přístup k našemu původnímu zdroji a k zemi světla. Smyslem rostlinných medicín není jen poskytovat nám péči a ochranu před nemocemi. Mají mnohem důležitější roli: přivést nás zpět k původnímu, tisíce let starému způsobu vnímání našeho spojení se Zemí. Bylinářství nám připomíná naši sounáležitost s ní a oživuje v nás posvátný přístup ke zdroji.

Poznámka redakce: Milí čtenáři, v této knize najdete názvy adaptogenů zapsané dle standardizovaných pravidel české transkripce i názvy, které jsou přepsány dle cizojazyčných pravidel. Vedle sebe tak najdete například reishi a ašvagandhu. Toto řešení jsme zvolili, aby tato kniha co nejlépe plnila funkci „rozcestníku“ k dalším informacím. Proto jsme upřednostnili zápisy, které jsou v českém jazykovém prostředí obvyklé, a tedy snadno dohledatelné.

KAPITOLA PRVNÍ

ADAPTOGENY

Rostliny jsou přírodní alchymisté,
mistři ve spojování léčivé síly vody,
půdy aslunečního světla ajejich přetváření
ve vzácné látky, které dnes nazýváme léky.

HISTORIE ADAPTOGENŮ

Termín adaptogen nebo také rezistogen byl oficiálně poprvé použit Nikolajem Lazarevem vroce 1957 kpopisu látek, které zvyšují stav „nespecifické odolnosti“ vůči různým stresorům. Dr. Nikolaj Lazarev, průkopnický sovětský výzkumník avědec voblasti toxikologie apreventivní medicíny, začal zkoumat rostliny zcelého světa vnaději, že objeví nové způsoby, jak zlepšovat achránit lidské zdraví. Již vpolovině čtyřicátých let 20. století byl zaveden pojem (ikdyž tehdy ještě nebyla použita tato konkrétní terminologie) rostlinného adaptogenu kpopisu způsobů, jakými určité rostlinné extrakty „nespecificky zvyšují celkovou odolnost“ těla vůči různým stresorům apomáhají mu přizpůsobit se změnám vprostředí.

Lazarev vyrůstal vRusku během revoluce avporevoluční době. Vté době sovětští představitelé agresivně přetvářeli Rusko na průmyslovou společnost. Touha udržet krok spožadavky industrializace vedla často knebezpečným pracovním podmínkám nejen vRusku, ale ive zbytku světa. Po absolvování lékařské fakulty se Lazarev začal zabývat studiem aidentifikací škodlivých účinků nových průmyslových chemikálií na lidské zdraví. Lazarev ajeho vědecký tým identifikovali vnových továrnách více než 400 dosud neznámých chemických sloučenin azkoumali účinky těchto jedovatých vedlejších průmyslových produktů na obyvatelstvo. Na počátku třicátých let minulého století Lazarev zjistil, že iminimální vystavení těmto chemickým sloučeninám může ulidí vyvolat negativní „poplašné reakce“. Dále zjistil, že pokud vystavení trvá delší dobu, tělo se neustále snaží přizpůsobit tím, že mění své biologické reakce. Tato adaptační reakce může postupně narušovat homeostázu, což může poškodit naši DNA, urychlit proces stárnutí azpůsobit různá onemocnění.

Dr. Lazarev začal studovat farmakologické látky apřípravky, které by potenciálně mohly zvyšovat odolnost organismu, arovněž se hlouběji ponořil do výzkumu adaptace. Vprůběhu svého výzkumu také pracoval jako farmakolog. Během několika let se stal jedním zpředních odborníků Sovětského svazu voblasti farmakologie atoxikologie.

Následně byl Lazarev pověřen prací na několika vojenských projektech, jejichž cílem bylo najít látky, které by vojákům pomohly překonat únavu azlepšit jejich výkonnost. Tyto projekty zkoumaly imožnosti zvyšování výkonnosti elitních ruských sportovců před soutěžemi. Jeho výzkumy objevily mnoho účinných stimulantů, které zlepšovaly produktivitu avýkonnost vojáků vdobě války. Lazarev však také zjistil,
že farmaceuticky vyráběné léky jako amfetamin adalší stimulanty sice krátkodobě vykazují úspěch, ale při dlouhodobém užívání mohou mít škodlivé vedlejší účinky.

Během třiceti let Lazarev vytvořil koncepci toho, jak se živé organismy přizpůsobují různým fyzickým apsychickým výzvám. Vprůběhu svého průkopnického hledání propojil revoluční koncepty Hanse Selyeho sobjevy ruských vědců týkajícími se využití adaptogenních rostlin jako prostředků proti stresorům smenšími vedlejšími účinky.

Dr. Lazarev vypozoroval uadaptogenních rostlin společný jmenovatel: mají jedinečnou schopnost „napravovat“ nerovnováhu, která způsobuje výkyvy vhomeostáze, aniž by vyvolávaly nežádoucí vedlejší účinky. Dospěl kzávěru, že adaptogeny mohou vorganismu vytvořit tzv. stav zlepšené celkové odolnosti, definovaný jako stav zvýšené odolnosti vůči široké škále škodlivých faktorů. Tyto přírodní látky mají schopnost chemicky měnit naše reakce na stres azároveň minimalizovat škodlivé účinky stresu na naše tělo.

Vroce 1968 dr. Israel Brechman rozvinul Lazarevovu práci arozšířil jeho definici adaptogenů. Vytvořil následující tři kritéria pro adaptogenní rostliny:

1.Adaptogeny nejsou jedovaté. Adaptogenní byliny by
měly být bezpečné, nejedovaté aneměly by vykazovat
žádné významné vedlejší účinky nebo kontraindikace.

2.Adaptogeny vyvolávají vtěle nespecifickou reakci.
Mají univerzální účinek, ato zvyšování odolnosti vůči
různým druhům stresu – fyzickému, psychickému, environmentálnímu ajiným.

3.Adaptogeny mají na organismus harmonizační vliv.
Jejich schopnost vytvářet rovnováhu má dvousměrný
účinek. Léčivé složky rostlin působí podle potřeby tak,
aby pomohly navrátit stresové fyziologické podmínky
do normálního stavu.

Toto poslední kritérium bylo zásadní. Vedlo kdalším studiím apřesvědčení, že dvousměrné působení adaptogenů má specifickou schopnost sladit vtěle to, co je potřeba. Například kořen ašvagandhy může dodat energii vyčerpanému jedinci, zatímco na jedince spřetíženými nadledvinami může mít uklidňující účinek. Ačkoli adaptogeny vyvolávají nespecifickou reakci, způsobují chemické změny vněkolika tělesných systémech, včetně (ale nejen) neuroendokrinního systému, sympatoadrenálního systému aimunitního systému.

Adaptogeny bojují proti negativním účinkům stresu tím, že zvyšují odolnost, což také zlepšuje naši celkovou pohodu. Pomáhají nám žít světší psychickou, emocionální afyzickou odolností, zvyšují naši vitalitu azároveň eliminují následky stresorů aposilují naše regenerační schopnosti.

Další studie

Další Lazarevovy studie se soustředily na tři fáze ochranného působení adaptogenů při zátěži organismu:

1.Aktivace systémů organismu

2.Ochrana před poškozením způsobeným stresem

3.Regenerace aoprava

DOBRÁ, CO JSOU TO ADAPTOGENY?

Adaptogeny jsou pozoruhodné botanické poklady, které pomáhají
tělu obnovit rovnováhu apřizpůsobit se stresu. Působí tak, že zvyšují odolnost organismu vůči různým druhům stresu, včetně fyzického, emocionálního, chemického aenvironmentálního. Chrání také před akutním achronickým stresem. Jejich harmonizační účinky na organismus, zejména na endokrinní aimunitní systém, je činí jedinečnými. Každý adaptogen nicméně může ukaždého jednotlivce působit odlišně. Svým nespecifickým působením mění základní činnosti vorganismu. Díky regeneračním vlastnostem obnovují homeostázu (stav rovnováhy) apomáhají harmonizovat tělo, mysl iducha.

Adaptogeny existují již po tisíciletí

Přestože termín „adaptogeny“ vznikl až na konci čtyřicátých let 20.století, tyto úžasné rostliny jsou uctívány již po staletí. Téměř všechny kultury na světě používaly omlazující aterapeutické rostliny svlastnostmi podobnými těm, kterými oplývají dnešní adaptogeny. Například vtaoismu se mnoho bylin, které dosahují stejných výsledků jako adaptogeny, označuje termínem „tonizující byliny“. Včínské bylinné medicíně se jim říká „tonika čchi“. Vájurvédě, medicínském systému vyvinutém vIndii, jsou známé jako „rasajány“. Aněkteré zbylin, které vzápadní bylinné medicíně spadají pod „nutriční tonika“ a„léčivé byliny“, řadíme rovněž mezi adaptogenní byliny. Vbylinkářství kultur deštných pralesů bývají byliny tohoto typu nazývány „para-toda“, tedy „všelék“.

Moderní klinický výzkum postupně dokazuje, že mnohé ztradovaných poznatků otěchto bylinách jsou skutečně pravdivé. Co se týká vědeckých aklinických studií, největší pozornosti se dostalo adaptogenním bylinám. Široká škála jejich léčivých účinků zahrnuje téměř všechny oblasti lidského těla. Historické poznatky asoučasné vědecké studie zaměřené na tyto byliny pomáhají objasnit, proč jsou uctívány již po tisíce let.

ANATOMIE ADAPTOGENŮ

Orgány zapojené do stresové reakce

Adaptogeny využívají svých harmonizačních schopností kvyvolání řady změn vtěle, zejména vneuroendokrinním aimunitním systému. Endokrinní anervový systém úzce spolupracují ajsou často spojovány do jednoho systému, nazývaného neuroendokrinní systém. Tento systém se zabývá chemickou komunikací vtěle prostřednictvím hormonů, které fungují ve spojení snervovým systémem. Cílem nervového systému je udržovat homeostázu vnitřních reakcí, díky čemuž je tělo zdravé achráněné. Endokrinní systém zahrnuje osu HPA, což je složitý soubor interakcí mezi hypotalamem, hypofýzou anadledvinami.

Hypotalamus (H) je řídící centrum mozku, často označované jako „božské centrum“. Tato oblast mozku komunikuje se zbytkem těla prostřednictvím autonomního nervového systému apřílivu hormonů. Hypotalamus dohlíží na všechny procesy vtěle, vyhodnocuje situaci apoté informuje svého „osobního asistenta“, hypofýzu (P, zangl. pituitary, pozn. překl.). Osobní asistent informuje „generální manažery“ (cílové orgány), kteří pak spouštějí „dělníky“ (konkrétní biochemické procesy) vpříslušných tkáních nebo orgánech těla. Mezi zapojené nebo aktivované tkáně patří vnitřní orgány jako srdce, plíce, střeva, ledviny, játra aslinivka břišní, ale imnoho méně známých částí těla, jako je žlučník, slezina, cévy akosterní svaly.

Sympatoadrenální systém (SAS)

Spojení mezi hypotalamem, dření nadledvin asympatickým nervovým systémem bývá označováno termínem sympatoadrenální systém (SAS).

Stresové hormony

Vtéto části si popíšeme některé hormony vylučované endokrinním systémem azpůsob, jakým je stresová reakce aktivuje.

Další hormony:

•adrenokortikotropní hormon (ACTH, kortikotropin)

•katecholaminy

•adrenalin

•noradrenalin

•tyreotropin (TSH)

•dehydroepiandrosteron (DHEA)

•kortikotropin uvolňující hormon (CRH)

•aldosteron

Když se přirozená reakce na stres zvrtne

Následky nezvládnutého stresu

Příznaky adrenální únavy:

•pocit únavy bez jasného důvodu