Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.
Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Jana Hochová, Helena Smolíková

Děti ve vodě
Od jednoho roku do čtyř let

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 601
jako svou 9332. publikaci

Odpovědná redaktorka Ivana Kočí
Jazyková korektura Ondřej Kučera
Návrh obálky a sazba Eva Hradiláková
Formát ePub Štěpán Böhm
Fotografie Andrea Zradičková
Počet stran 116
První vydání, Praha 2024
Vytiskla tiskárna v ráji, s.r.o., Pardubice

© Grada Publishing, a.s., 2024
Cover Photo © FamVeld/Shutterstock.com

ISBN 978–80–271–7405–8 (ePub)
ISBN 978–80–271–7404–1 (pdf)
ISBN 978–80–247–0649–8 (print)

Poděkování

Děkujeme Evě a Mirkovi Barešovým, majitelům Centra mateřství Anahity, za možnost pořídit fotky a videa v jejich prostorách. Na základě této podpory je kniha plná praktických ukázek, které by vám měly usnadnit nácvik plaveckých dovedností.

Velké poděkování patří „plavcům“ Aničce, Julince, Medě, Natálce, Lilo, Ezrovi, Tobiášovi a Toníkovi za jejich trpělivost při focení i natáčení. V neposlední řadě děkujeme jejich rodičům, kteří je na focení vodili a věnovali nám čas pro focení.

Jana a Helena

Moje osobní poděkování patří doc. Miloslavu Hochovi, který mě k této krásné práci přivedl a stál u mých začátků.

Děkuji, Jana

UPOZORNĚNÍ Informace, které uvádíme v knize, vycházejí ze studia a poznatků, které jsme získaly na seminářích, dalším vzděláváním, účastí na mezinárodních sympoziích a hlavně z osobních zkušeností, jež máme z dlouholeté praxe v oboru. Naším cílem je předat rodičům, prarodičům soubor námětů, jak citlivě a s láskou připravit dítě na nácvik plaveckých způsobů.

Chceme vás ale upozornit, že každé dítě je jiné, má své možnosti, a tak všechny hry, dovednosti, které uvádíme v jednotlivých věkových kategoriích, berte jako doporučení a obtížnost je třeba přizpůsobit schopnostem konkrétního dítěte. Nejsme zodpovědny za případné negativní následky, které mohou vzniknout neodborným použitím nebo špatným pochopením nácviku určitých dovednosti.

Praha, květen 2024

Autorky

Úvod

Držíte v ruce knihu Děti ve vodě, co vám nabízí a co může přinést? Primárně je určena pro skupinu dětí ve věku od jednoho roku do čtyř let. Pokud je vaše dítě starší, ale s vodou není ještě kamarád, určitě v ní najdete hodně tipů a her i pro něj.

Proč zrovna toto věkové období? Děti v tomto věku potřebují získat základní důvěru ve vodní prostředí, naučit se základní dovednosti. A poté, v pozdějším věku, když už základy zvládají, můžeme začít s výukou plaveckých způsobů – kraul, znak, prsa a motýlek. Velice často se tato fáze nácviku vynechává a bez základů se snažíme hned děti učit plavecké pohyby. Ale v takovém případě je to stejné u všeho: Bez dobrých základů to nejde. Jinými slovy, výuku plaveckých způsobů zde nečekejte. Naopak můžete načerpat spoustu tipů, jak si to s dětmi u vody užít. Jak to udělat, aby dětem voda nevadila v nose, v očích. Aby se nebály do vody skočit, něco vylovit.

Protože víme, že pouze z textu není možné vše vyčíst, snažily jsme se knihu doplnit množstvím fotek a odkazů na videa. Tak, aby pro každého, kdo knihu drží v ruce, bylo vše jasné a zřejmé. Na závěr knihy přikládáme tři odkazy na delší videa s ukázkami her s dětmi.

Víme, že být s dětmi u vody může být dvousečné. Voda přináší hodně radosti, je skvělým prostředím pro podporu psychomotorického vývoje malých dětí. Ve vodě a při hraní si u vody děti nevědomky posilují celé tělo a trénují spoustu dovedností, zároveň se i otužují a učí se využívat vlastnosti vody k prospěchu. Zvyšují si sebevědomí, odvahu. Učí se překonávat překážky. Na druhé straně je také prostředím, které v některých dětech vyvolává strach a obavy, protože je to prostředí labilní, svými vlastnostmi zcela odlišné od sucha a pevné země. K takovým dětem je potřeba přistupovat obezřetně, citlivě a pomalu. Když jdeme správnou cestou, jistě se podaří dětem ukázat, jak je voda úžasná a co v ní všechno můžou dělat.

Hodně z nás, dospělých, má vzpomínky na dětství spojené s vodou. Většinou jsou to vzpomínky radostné. Jak jsme si u vody hráli, přelévali, polévali, cákali. To se nemění u žádné generace, většinou dítě hrátky s vodou miluje. Ne vždy však bývají vzpomínky tolik radostné. Někteří vzpomínáme na rybník u chalupy, kde nás rodiče, prarodiče „učili“ plavat a bylo to náročné a plné slziček. Nebo máme ve vzpomínkách dlouhou tyč, kterou nás odstrkovali od kraje bazénu při školním plavání. Případně vzpomínáme na léto, kdy jsme si hráli s nafukovací matračkou a vítr nás odnesl doprostřed rybníka a my nevěděli, jak se vrátit ke břehu. Takových příběhů je v nás hodně a zůstávají hluboce zakořeněné. Naše rady však vycházejí z vyzkoušených trendů dnešní doby a mnohaleté praxe, při které nám prošlo rukama bezpočet dětí.

Učit dítě „plavat“ chce většina rodičů už od narození. V knize přinášíme rady, které pomohou jak rodičům, kteří hledají vhodný klub, tak i rodičům, kteří nemají možnost chodit do kurzů plavání. Někteří to i zkusili, ale nedovolí jim to vzdálenost, finance, případně nemohou najít klub se zázemím pro dítě podle svých představ.

Kniha by měla být návodem, jak projít obdobím adaptace na vodu a prostředí kolem vody s úsměvem. Zkusit se stát na chvíli dítětem, vidět svět jeho očima. Budeme si ve vodě hrát a zvykat si na její vlastnosti. A pokud do toho půjdeme na plno, úspěch se brzy dostaví.

Na radostné chvíle prožité s dítětem se nezapomíná. Ať jsou i vaše děti, vnoučata ve vodě šťastné a spokojené jako naši plaváčci.

Hodně radosti a úspěchů přejí autorky.

Historie asoučasnost dětského plavání

Knejvětšímu rozmachu plavání dětí srodiči vrámci vedených lekcí došlo po roce 1989. Do této doby se skupinovým lekcím věnovali jen někteří. Vpodstatě za zakladatele této aktivity můžeme považovat doc. Miloslava Hocha, který pracoval na Fakultě tělesné výchovy asportu Univerzity Karlovy avrámci své habilitační práce vroce 1972 se tomuto tématu věnoval, ato ipo praktické stránce. Touto prací inspiroval některé své studenty, případně další osoby, aby vjeho praxi pokračovali.

Zjeho výzkumné práce můžeme vyvodit, že se výuce plavání ve školách někteří věnovali už po roce 1933, nejprve na školách středních, později ivrámci předškolního aškolního plavání. Oprůběhu akvalitě jsou izáznamy – osnovy daných jeslí amateřských škol. Již vtéto době bylo jasné, že plavání je jednou zpohybových aktivit, které jsou pro děti vhodné apomáhají rozvíjet imentální ipsychickou stránku dítěte. (HOCH, habil. práce)

Vzhledem kpolitické situaci unás jsme do roku 1990 neměli vpodstatě žádný přístup kmateriálům ze světa, které by nám tuto aktivitu (myšleno skupinové plavání rodičů sdětmi) přiblížily. Dnes již víme, že plavání dětí srodiči se začali věnovat po roce 1970 hlavně vAustrálii aněkde ivUSA. Nicméně kurzy plavání pro rodiče sdětmi byly vedené za účelem zabránění tonutí. Převážně se zaměřovaly na sebezáchranné metody. Společné kurzy pro rodiče aděti za účelem naučit děti plavat, ato „hravě“ – vtom jsme vČeské republice unikátní, apředevším díky doc. Hochovi. Články oosvětě dětského ikojeneckého plavání vycházely ijako seriálové čtení vperiodikách Děti amy nebo Vlasta vletech 1972–1980.

Jediné zahraniční materiály, které se knám vté době dostaly, byly zRuska, kde nebylo dětské plavání provozováno tak, jak tomu bylo unás, tj. kzískávání dovedností ksamostatnému asprávnému plavání prostřednictvím hry. Ruské pojetí dětského (kojeneckého, batolecího) plavání bylo provozováno za cílem utužování organismu, posílení fyzické stránky daného jedince, šlo spíše oaktivity ve vodním prostředí, které vedly kposílení organismu malého človíčka. Po zhlédnutí těchto materiálů představitelé sportovních aktivit vtehdejším Československu „dětské plavání“ nepovolili, neboť měli obavu ze škodlivého vlivu na vývoj dětí.

Veřejnost vtéto době děsila čísla utonulých nebo informace otom, že vněkterých místech byla zahájena plavecká výuka tím způsobem, že děti byly „naházeny“ do bazénu ačekalo se, až začnou plavat azachraňovat se. Tak otom píše ve svém článku doc. Hoch asnaží se zároveň uklidnit rodiče aprarodiče, že unás se ktakovému způsobu výuky rozhodně nepřistupuje.

Nyní lekce dětského plavání probíhají hravou formou. Rodiče nebo prarodiče jsou ve vodě spolu sdětmi, upevňují svůj vztah, společně prožívají krásné chvíle aosvojují si plavecké dovednosti. Na lekcích je slyšet dětský smích avšichni odcházejí domů spokojení.

Aktivitám ve vodě je možné se věnovat už vkojeneckém období (od narození do 6 měsíců věku dítěte), kdy probíhají ve vaně amůžeme je najít pod názvem „vaničkování“ (obr. 5). Rodiče mají možnost ihned po porodu po zahojení pupíčku miminka pozvat si domů lektorku, která je naučí, jak sdítětem ve vaně manipulovat adopřát mu tak úžasný pocit vznášení se na vodě, uvolnění, relaxace, ale také posílení těch správných svalů na podporu psychomotorického vývoje. Pokud rodina nemá klasickou vanu orozměrech pro dospělou osobu, ale pouze sprchový kout, nebo jen dětskou plastovou vaničku, mají možnost docházet do některého zmnoha plaveckých, mateřských, nebo rodinných center, kde se „vaničkování“ provozuje. Aktivita je to krásná apříjemná pro všechny zúčastněné. Nicméně ji nedoporučujeme, alespoň na začátku, provozovat bez vedení odborníka. Stačí absolvovat několik lekcí pod dohledem akaždý pak může pokračovat doma sám.

Ovýhodách „plavání“ kojenců vyšel již vroce 1974 článek vmagazínu Děti amy. Vtomto článku pro širokou veřejnost doc. Hoch popisuje, jak kojenecké „plavání“ vypadá, jaké jsou vhodné podmínky, ainstruuje rodiče, jak mohou sdětmi plavat sami doma ve vaně. Velkou výhodou plavání kojenců je jejich specifická hustota, která jim umožňuje vznášet se na hladině, adále to, že ještě nemají strach zneznámého, případně zutonutí, který se již objevuje ubatolat.

Po prvním roce života dítěte již nemáme doma kojence, ale batole, které sedí, začíná chodit. Přichází také jedno znejhezčích období, kdy se děti ovšechno zajímají, dospělé napodobují apohybové aktivity si užívají. Ovšem zhlediska psychomotorického vývoje nejsou schopny ještě zkoordinovat určité pohyby. Vnašem případě se tedy jedná oprovedení plaveckých způsobů – znak, kraul aprsa. Vtomto věku, mezi prvním ačtvrtým rokem života, máme jedinečnou příležitost připravit děti tak, aby poté stačilo málo adítě začalo opravdu plavat.

Současnost asrovnání se světem

Nicméně kromě těchto variabilit hravého přístupu kplavání je potřeba také říct, že některé státy preferují svůj přístup – tzv. sebezáchranný. Nejčastěji samozřejmě státy přímořské, ato nejvíce USA aAustrálie.