Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Eva Veverková, Mgr. Eva Kozáková, Mgr. Lucie Dolejší

Ošetřovatelské postupy pro zdravotnické záchranáře I

Kolektiv autorů:
Mgr. Eva Veverková – 1. chirurgická klinika břišní, hrudní a úrazové chirurgie 1. LF UK a VFN v Praze, jednotka intenzivní péče, České vysoké učení technické v Praze, Fakulta biomedicínského inženýrství, obor zdravotnický záchranář
Mgr. Eva Kozáková – Ústřední vojenská nemocnice – Vojenská fakultní nemocnice, Klinika anesteziologie, resuscitace a intenzivní medicíny 1. LF UK a ÚVN v Praze
Mgr. Lucie Dolejší – 1. chirurgická klinika břišní, hrudní a úrazové chirurgie, 1. LF UK a VFN v Praze, jednotka intenzivní péče

Recenzent:
MUDr. Jan Matek – vedoucí lékař jednotky intenzivní péče, 1. chirurgická klinika břišní, hrudní a úrazové chirurgie 1. LF UK a VFN v Praze

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2019
Design Photo © Grada Publishing, a.s., 2019
Fotografie na obálce Lukáš Háze
Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 7091. publikaci
Odpovědná redaktorka Mgr. Ivana Podmolíková
Sazba a zlom Karel Mikula

Hlavní ilustrátor – obrázky 1.7, 2.1, 2.2, 2.3, 2.6, 2.12, 6.1, 6.2a,b., 7.1, obr. v tabulce 8.1, 8.2, 11.2, 12.3, 13.1 až 13.7, 14.1, 14.2, 14.16 až 14.21, 14.23, 15.1 až 15.8, 17.5, 18. až 18.4, 20.6, 20.7 a 20.14 Tomáš Lešták, obrázky 14.3 až 14.14 Václav Ježdík, 2.4, 2.5, 4.1 až 4.12 a 11.1 Tereza Pospíšilová, obrázek 8.3 Ladislav Rázga
Fotografie v kapitole 12 Lucie Dolejší, fotografie 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 16.1 až 16.6, 19.3, 20.1, 20.4, 20.5, 20.9 a 20.13 Eva Kozáková, 10.10 archiv KARIM (Klinika anesteziologie, resuscitace a intenzivní péče) VFN
Ostatní obrázky podle předlohy překreslila autorka, fotografie pocházejí z archivu autorek a VFN.

Počet stran 216 + 12 stran barevné přílohy
1. vydání, Praha 2019
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-2418-3 (ePub)
ISBN 978-80-271-2417-6 (pdf)
ISBN 978-80-247-2747-9 (print)

PODĚKOVÁNÍ

Poděkování patří prof. MUDr. Miroslavu Zemanovi, DrSc., za cenné rady a připomínky při zpracování rukopisu, dále kolegyni Lence Rychlíkové, studentkám oboru zdravotnický záchranář na Fakultě biomedicínského inženýrství, Lucii Jirouškové a Viktorii Kubištové za spolupráci při pořizování fotografií.

Děkuji kolektivu FBMI za možnost spolupodílet se na výuce budoucích záchranářů.

Děkuji svým kolegům z VFN a rodině za podporu a motivaci při psaní rukopisu.

Eva Veverková

Úvod

Vážení studenti, čtenáři,

dostává se vám do rukou učebnice základních ošetřovatelských postupů, které jsou přizpůsobeny výkonu povolání zdravotnického záchranáře. Kniha by vás měla provést 1. ročníkem studia a připravit na absolvování odborných praxí po ukončeném 1. semestru. Publikaci mohou ke svému studiu využít i jiné klinické obory. Na 1. díl, který držíte v ruce, plynule navazuje díl druhý. Studentům přejeme mnoho úspěchů při studiu a v celém životě, nejen profesním, ale i soukromém.

autorky

1Dezinfekce asterilizace

Eva Kozáková

Dezinfekce jsou opatření, která vedou ke zneškodnění mikroorganismů, ato pomocí fyzikálních, chemických či kombinovaných postupů (na povrchu těla, stěn, podlah atd.). Tímto způsobem se následně přeruší cesty nákazy od zdroje patogenních mikroorganismů kpotenciálnímu hostiteli.

Sterilizace jsou opatření, která zabezpečují usmrcení všech životaschopných mikroorganismů, ato včetně jejich spor.

1.1Dezinfekce

Patří mezi základní postupy protiepidemického režimu, které mají významný vliv vprevenci šíření nozokomiálních nákaz. Dezinfekce spočívá vničení nebo usmrcování patogenních mikroorganismů ve vnějším prostředí, na plochách apředmětech. Cílem dezinfekce je zneškodnění patogenních mikrobů, které by mohly způsobit onemocnění jiného jedince. Nejohroženější skupinou jsou vnemocničních zařízeních pacienti sporuchou imunitního systému, kteří jsou kpatogenním mikroorganismům vnímavější. Další velkou skupinou jsou pacienti hospitalizovaní na jednotkách intenzivní péče nebo resuscitačních jednotkách, protože mají zavedené velké množství invazivních vstupů (tracheostomická kanyla, centrální žilní katétr, arteriální katétr, dialyzační katétry, operační rány, drény adrenážní systémy, zevní fixátory kostí, permanentní močový katétr, stomie, intrakraniální čidlo, zevní stimulační elektrody apod.). Uvedené invazivní vstupy jsou vstupní branou infekcí. Ošetřovatelská péče otyto pacienty je velmi náročná avyžaduje perfektní znalost metodických postupů péče oinvazivní vstupy.

1.1.1Typy dezinfekce

■statické působení – znamená dočasnou ztrátu schopnosti množení nebo snížení růstové aktivity

■-cidní působení (baktericidní, fungicidní, virucidní) – znamená trvalé usmrcení mikroorganismů

Chemická dezinfekce

Kchemické dezinfekci se používají různé dezinfekční prostředky. Ve zdravotnických zařízeních se provádějí různé metody chemické dezinfekce.

Dezinfekce ponořením

Předmět je nutné do dezinfekčního roztoku na stanovenou dobu zcela ponořit. Doba působení dezinfekčního roztoku na ponořený předmět se nazývá expoziční doba; je vždy dána výrobcem. Účinek těchto dezinfekčních roztoků spočívá vinaktivaci buněčných enzymů. Mají široké spektrum účinnosti, dobrou snášenlivost materiálem. Jsou poměrně ekonomicky výhodné, dají se použít při nízké koncentraci, ale mají samozřejmě isvé nevýhody, jež tkví ve velké toxicitě. Jejich výpary mohou způsobovat alergie.

Výrobky: Desam GK, Incidur, Desur, Bacillocid Guttar, Helipur H plus, Incidin spray.

Aktivní látky: glyoxal, formaldehyd.

Dezinfekce otřením (obr. 1.1)

Obr. 1.1 Dezinfekční prostředek kchemické dezinfekci otřením

Povrch je dezinfikován vdezinfekčním roztoku dostatečně namočeným hadrem, mopem či tamponem. Existují ijednorázové papírové ubrousky namočené vdezinfekčním prostředku. Svýhodou se tato metoda dezinfekce používá kotírání ploch, nábytku nebo lůžek pacientů.

Dezinfekce postřikem

Používá se hlavně při dezinfekci malých pracovních ploch, jako je horní plocha sterilního stolku před první sterilní vrstvou. Aerosoly této dezinfekce mohou působit jak na mikroby vovzduší, tak ina patogeny usazené na povrchu předmětů. Postřik provádíme zásadně tak, abychom všechny přítomné osoby, včetně pacientů vmístnosti, vyvarovali vdechování dezinfekčního aerosolu vznikajícího při postřiku. Ten dráždí dýchací akožní systém amůže následně vyvolávat alergie.

Fyzikální dezinfekce

Fyzikální metody dezinfekce jsou pro zdravotnický systém nákladnější, nicméně jsou ekologicky výhodnější abezpečnější. Mezi tyto metody řadíme:

■var ve vodě za atmosférického tlaku, ato po dobu 30 min

■UV záření

■proudící horký vzduch oteplotě 110 °C, ato po dobu 30 min

■dezinfekce vmycích apracích přístrojích při teplotě, která je vyšší než 90 °C

Fyzikálně-chemická dezinfekce

■Paraformaldehydová komora je zařízení, které slouží pro dezinfekci např. textilu, výrobků zumělých hmot, ale ivlny či kůže.

■Dezinfekce vmycích, parních apracích přístrojích probíhá při teplotě max. 60 °C spřísadou chemických dezinfekčních aditiv.

Specifické dezinfekční postupy

Vyšší stupeň dezinfekce

Tato metoda dezinfekce je určena pro takové zdravotnické pomůcky, jež nemohou být dostupnými metodami sterilizované (např. veškeré přístroje soptikou). Jsou to postupy, které zaručují usmrcení většiny mikroorganismů (bakterií, virů, hub), nezaručují ovšem usmrcení vysoce rezistentních spor, atím se liší od sterilizace. Předměty, které plánujeme dezinfikovat touto metodou, se před vyšším stupněm dezinfekce vždy ručně nebo strojově očistí adůkladně osuší.

■Předměty kontaminované biologickým materiálem musí být před vyšším stupněm dezinfekce dekontaminovány pomocí dezinfekčního přípravku svirucidním, tuberkulocidním asporicidním účinkem.

■Do roztoků určených kvyššímu stupni dezinfekce se noří suchý předmět tak, aby byly naplněné všechny jeho duté části acelý předmět byl ponořený.

■Předmět musí zůstat ponořený po celou expoziční dobu danou výrobcem.

■Poté následuje opláchnutí předmětu sterilní vodou kodstranění zbytků dezinfekčních prostředků aosušení sterilní rouškou, aby nedošlo kopětovné kontaminaci.

■Zbytky oplachové vody musí být odstraněny ize všech dutin přístrojů.

■Pomůcky vystavené vyššímu stupni dezinfekce jsou určeny kokamžitému použití nebo se krátkodobě skladují, ato max. 8 h, kryté sterilní rouškou anejlépe vuzavřených boxech.

■Evidence vyššího stupně dezinfekce se dokládá deníkem vyššího stupně dezinfekce pro každý určitý zdravotnický prostředek (vtomto deníku je uvedeno datum přípravy dezinfekčního roztoku, jeho název, koncentrace, expozice apodpis provádějícího pracovníka).

Dvoustupňová dezinfekce

Tento způsob dezinfekce je určen výhradně pro flexibilní endoskopy nebo jejich části, které nelze sterilizovat běžně dostupnými metodami.

■první stupeň dezinfekce – dezinfekce přístroje okamžitě po použití, ato dezinfekčním přípravkem svirucidním účinkem; poté následuje ponoření do dezinfekčního ačisticího roztoku avyčištění duté části přístroje pod hladinou; následuje opláchnutí pitnou vodou adůkladné osušení přístroje

■druhý stupeň dezinfekce – provádí se ponořením endoskopu do roztoku určeného pro dvoustupňovovu dezinfekci na stanovenou expoziční dobu danou výrobcem roztoků; po uplynutí této doby pokračujeme opláchnutím sterilní vodou aznovu zprůchodněním kanálku přístroje vzduchem anásledným důkladným osušením přístroje; takto ošetřené endoskopy je nutné zkontrolovat, zda nedošlo během procesu dezinfekce kjejich poškození, zda jsou funkční azda těsní; připravené přístroje jsou určené kokamžitému použití nebo se skladují vuzavřených boxech

1.1.2Zásady provádění dezinfekce

■Při použití chemických přípravků postupujeme vždy podle návodu výrobce.

■Dezinfekční roztoky se připravují rozpuštěním odměřeného dezinfekčního prostředku ve vodě anové pro každou směnu (8 nebo 12 h).

■Všechny dózy ajiné nádoby sneředěným dezinfekčním prostředkem musí být označené názvem, koncentrací, jsou voriginálních baleních.

■Pokud nádoby sroztokem přípravku obsahují aldehydy, musí být přikryté, aby nedocházelo kodpařování do prostředí ainhalaci výparů.

■Kředění je třeba používat studenou vodu, aby se omezilo odpařování chemických látek do ovzduší, které se výrazně zvyšuje při použití vody teplé (teplá voda nemá pro proces dezinfekce žádný benefit).

■Je nutné nejprve odměřit vodu, poté do ní nalijeme přesné aodměřené množství dezinfekčního prostředku (nikdy ne naopak).

■Dezinfekce se provádí omýváním, ponořením, otíráním, postřikem, doporučuje se dát přednost ponoření pro jeho nejvyšší účinnost.

■Důležité je vždy dodržet koncentraci adobu expozice dezinfekčního přípravku předepsané vnávodu od výrobce.

■Předměty, které přicházejí do styku spotravinami, je třeba po dezinfekci důkladně opláchnout pitnou vodou, aby nedošlo kpožití dezinfekčního roztoku.

■Předměty apovrchy kontaminované biologickým materiálem se dezinfikují přípravkem svirucidním účinkem.

■Při použití dezinfekčních přípravků smycími ačisticími vlastnostmi lze spojit fázi čištění adezinfekce vjednu.

■Při kontaminaci povrchů apracovních ploch biologickým materiálem se provádí nejdříve dekontaminace překrytím inkriminovaného místa buničitou vatou namočenou vdezinfekčním roztoku svirucidním účinkem, čímž zamezíme šíření patogenů do prostředí.

■Po uplynutí expoziční doby se místo očistí obvyklým způsobem podle platného standardu.

■Kzabránění případné rezistence mikrobů kdlouhodobě používanému přípravku se střídají dezinfekční přípravky srůznými účinnými látkami podle standardu, takto se střídají idezinfekční prostředky pro hygienickou dezinfekci rukou.

■Kdezinfekci se volí dezinfekční přípravky apostupy, které nepoškozují dezinfikovaný materiál ajsou nejméně toxické.

■Při práci sdezinfekčními přípravky je třeba dodržovat platné standardy apoužívat veškeré dostupné ochranné pomůcky, rukavice jsou samozřejmostí vždy. Personál provádějící úklid, který je působení dezinfekčních roztoků vystaven na delší dobu, používá silnější rukavice ktomu určené.

1.1.3Standardy pro nakládání amanipulaci sdezinfekčními přípravky

■Dezinfekční roztoky musí být uloženy odděleně od léku ve zvláštní skříni amísto musí být řádně označené.

■Je nezbytné tyto prostředky uchovávat vuzavřených azřetelně označených originálních nádobách či obalech.

■Vyšší používaná koncentrace, než je stanovená výrobcem, má za následek dráždění kůže, očních spojivek nebo dýchacích cest.

■Při nedodržování zásad zacházení sdezinfekčními prostředky může dojít kvážnému poškození zdraví pacientů ipersonálu.

■Skoncentráty všech dezinfekčních prostředků je nutné zacházet jako slátkami pro zdraví nebezpečnými. Všechny osoby, které mohou stěmito látkami manipulovat, musí absolvovat speciální školení.

1.1.4Dezinfekční řád

Je zpracováván vkaždém zdravotnickém zařízení, vždy ve spolupráci sústavním epidemiologem. Zpovahy oddělení je stanovena frekvence výměn dezinfekčních roztoků ajejich typy tak, aby bylo dosaženo co největší účinnosti. Dezinfekční řád tak omezuje možnost rezistence kmenů, které by případně mohly způsobovat nozokomiální nákazy.

1.1.5Příprava dezinfekčního roztoku

Pomůcky kředění dezinfekčního prostředku

■dezinfekční prostředek

■dávkovací tabulka dezinfekčních roztoků

■nádoba na dezinfekční roztok

■pomůcky kodměření vody adezinfekčního prostředku (odměrný válec, injekční stříkačka, graduovaná nádoba)

■rukavice, ochranné brýle, ochranná zástěra, empír

■emitní miska

Metodika ředění dezinfekčního roztoku

■Podle návodu výrobce provedeme přesné odměření dezinfekčního přípravku avody.

■Vybereme vhodnou nádobu na ředění.

■Ředění roztoku se provádí vpořadí nejprve voda, poté se přidá do vody dezinfekční přípravek.

■Dezinfekční roztoky se používají vdoporučených koncentracích as doporučenými expozičními dobami.

Délka expozice = délka působení dezinfekční látky na materiál. Průměrná délka expozice se pohybuje mezi 20 a30 min.

Možné chyby vprůběhu procesu dezinfekce

■dezinfekční přípravky nejsou používány vsouladu sdoporučením výrobce

■ředění „od oka“

■jiný cíl určení

■prošlá exspirační doba přípravku

■naředěný pracovní roztok se používá iněkolik dnů

■užívá se jen jeden dezinfekční přípravek bez střídání

■nevhodné kombinace jednotlivých přípravků

■ředění horkou vodou bez doporučení výrobce

■neoznačené dezinfekční pracovní roztoky

Pokud použijeme roztok onižší koncentraci, potom jsou pomůcka nebo předmět stále kontaminované astávají se zdrojem přenosu nozokomiální nákazy.

První pomoc

■při kontaminaci kůže – oplachovat místo vodou 10 až 15 min; postižená místa je možné po opláchnutí sterilně krýt, pokud došlo kporuše integrity kůže

■při kontaminaci očí – vyjmout kontaktní čočky, pokud jsou používány, avyplachovat oko velkým množstvím vody nebo 0,9% roztokem NaCl od vnitřního koutku oka kzevnímu, ato alespoň 10 až 15 min

■vpřípadě inhalace – vynést postiženého zmísta expozice auvolnit dýchací cesty

■při požití chemikálie – vypláchnout ústa avypít alespoň 1/2 l čisté vody, event. podat tablety živočišného uhlí (vpřípadech požití leptavé látky je vyvolávání zvracení přísně kontraindikováno)

1.1.6Dezinfekce jednotlivých materiálů ve zdravotnictví

Chirurgické nástroje

■Bezprostředně po použití jsou nástroje ponořené do předem připraveného roztoku dezinfekce podle dezinfekčního programu konkrétního oddělení.

■Další variantou je vložení nástrojů do speciálních sít apoužití mycího procesu spojeného sdezinfekcí vpřístroji ktomuto účelu určenému.

■Následuje mechanická očista (budeme si pamatovat, že kontaminované nástroje nikdy nečistíme pod proudem vody, protože hrozí zasažení kůže, očí nebo dýchacích cest kontaminovanou aerosolí vzniklou po kontaktu svodou tříštící se onástroj).

■Poté se nástroje mohou opláchnout vodou, osušit, označit aodeslat ke sterilizaci.

Emitní misky, pomůcky zplastu, pomůcky ze skla, keramiky, lékovky, třecí misky

■po použití ponořit do pracovního roztoku podle rozpisu

■mechanická očista

■opláchnutí pitnou vodou

■osušení

Mytí adezinfekce podložních mís, močových láhví, odměrných džbánů probíhá ve speciálních myčkách po nastavení příslušného programu avložení chemických aditiv.

Dezinfekce kůže

Dezinfekce kůže je významnou složkou vprocesu dezinfekce. Zahrnuje jak dezinfekci rukou personálu, tak dezinfekci kůže pacientů před všemi výkony, jež porušují integritu kůže. Kdezinfekci rukou personálu jsou určené dezinfekce vybrané vsouladu sdezinfekčním řádem. Tyto dezinfekce jsou strategicky rozmístěné po celém oddělení (vždy se nacházejí uumývadla vdávkovači na opačné straně, než je mýdlo), výhodné je jejich umístění ve filtru pro návštěvy, na chodbách, vstupních halách nemocnic av čekárnách. Používáním dezinfekčních prostředků na ruce je výrazně omezen přenos infekce ze zevního prostředí.

Metodika používání dezinfekčních roztoků na kůži

■Antiseptikum je na pokožku nutné nanést vdostatečném množství arozsahu.

■Je nutné dodržet dobu expozice podle výrobce.

■Během této doby dojde kúplnému zaschnutí daného antiseptického prostředku.

■Teprve poté je možné provést např. vpich injekční jehlou nebo výkon, který narušuje integritu kůže.

■Po nanesení antiseptika již není možné na místo vpichu sahat, ato ani vochranných nesterilních rukavicích.

■Ujodových prostředků dbáme na identifikaci pacientů salergiemi nebo skontraindikací pro používání jodových preparátů.

Přípravky

■jodové (Ajatin, Jodisol aj.) – barví, mohou způsobovat alergie

■nejodové (Skinsept aj.) – nebarví

■dezinfekce operačního pole (Betadine, pozor, existuje roztok vzeleném amýdlo vhnědém obalu)

■dezinfekce sliznice (Mucosept aj.)

1.2Sterilizace

Jedná se osoubor takových opatření, která zajišťují usmrcení všech životaschopných mikroorganismů, ato včetně jejich spor (spory jsou klidová stadia bakterií, která nemají žádný metabolismus ajsou velmi odolná proti chemickým ifyzikálním vlivům). Provádí se opět fyzikálními či chemickými způsoby.

Součásti sterilizačního procesu

■předsterilizační příprava předmětů

■kontrola sterilizačního procesu avysterilizovaného materiálu

■monitorování sterilizačního procesu azáznam funkčnosti sterilizátorů

■kontrola účinnosti sterilizace pomocí speciálních indikátorů

■každý sterilizační cyklus se dokumentuje

1.2.1Předsterilizační příprava

Předsterilizační přípravu definují činnosti předcházející vlastní sterilizaci, jejichž výsledkem je funkční, čistý, suchý azabalený zdravotnický prostředek, který je určený ke sterilizaci. Do předsterilizační přípravy patří:

Mytí materiálu

■ruční mytí nástrojů apomůcek po jejich dezinfekci nebo po čištění vmycích apracích přístrojích ktomu určených

■ultrazvukové čištění (vhodné pro mikrochirurgické nástroje)

Při mytí adezinfekci dodržujeme všechny zásady, které byly definovány vkapitole 1.1.

Osušení materiálu

Dokonalé vysušení materiálu je důležitým předpokladem vlastního účinku každého sterilizačního způsobu, protože nedokonalé osušení vede ke snížení kvality sterilizace.

Balení materiálu

Vposlední fázi předsterilizační přípravy se čisté, dezinfikované asuché předměty vkládají do vhodných obalů podle typu materiálu sterilizovaného předmětu azvolené metody sterilizace.

Nejčastější chybou vpředsterilizační přípravě je čištění biologicky kontaminovaných nástrojů bez předchozí dezinfekce anedostatečné osušení zdravotnických prostředků před vložením do sterilizačních obalů.

Obalové materiály

Vsoučasné době se ve zdravotnictví nejčastěji využívají dva typy obalů ke sterilizaci anáslednému uchovávání zdravotnického materiálu.

Pevné obaly

Jedná se okontejnery různých velikostí atvarů, většinou vyrobené znerezové oceli. Na bočních stěnách mají speciální filtry, které jsou nepropustné pro bakterie. Poskytují dokonalou ochranu během transportu materiálu na oddělení amateriál vnich může být za dodržení určitých podmínek iskladován. Tyto kontejnery musí být označené datem sterilizace, datem exspirace vysterilizovaného materiálu akódem pracovníka odpovídajícího za neporušenost obalu asterilizační proces.

Jednorázové obaly

■papírové obaly (lukasterikové obaly) – jsou vhodné pouze pro parní sterilizaci ave zdravotnictví se používají hlavně ke sterilizaci prádla aobvazového materiálu

■polyamidové obaly – využívají se výhradně pro horkovzdušnou sterilizaci ajsou vyrobené ze speciálního termostabilního materiálu

■polypropylenové obaly

■kombinované obaly (fólie apapír) – používají se hlavně ke sterilizaci nástrojů

■netkané textilie – používají se kbalení zdravotnického textilu

Většina těchto obalů se může vyrábět průmyslově (stříkačky, jehly) nebo se do těchto obalů mohou prostředky opakovaně sterilizovat na oddělení centrální sterilizace (nástroje, obr. 1.2–1.5).

Obr. 1.2 Jednorázový obal chirurgických nástrojů, sterilizace na oddělení centrální sterilizace

Obr. 1.3 Jednorázový obal infuzních setů

Obr. 1.4 Jednorázový obal pro materiál na suchý převaz

Obr. 1.5 Jednorázový obal injekčních stříkaček ajehel

Každý obal vysterilizovaného materiálu musí být označený datem sterilizace, datem exspirace, vněkterých nemocnicích obsahuje iinformace opracovišti, pro které je obal určený, kód pracovníka ainformaci oobsahu balení. Obaly svysterilizovaným materiálem se převážejí vuzavřených přepravkách ave vozících určených pouze pro převoz sterilního materiálu auskladňují se ve skříních, aby byly chráněny před poškozením aznečištěním.

1.2.2Metody sterilizace

Fyzikální metody sterilizace

Sterilizace vlhkým teplem (vodní párou)

■Sterilizace probíhá pod tlakem, ato vparních sterilizátorech vybavených antibakteriálním filtrem.

■Je vhodná pro sterilizaci zdravotnických prostředků zkovu, porcelánu, skla, keramiky, textilu nebo gumy.

■Expoziční doba sterilizačního cyklu je 20 min při daných parametrech teploty itlaku.

Sterilizace suchým teplem

■Sterilizace proudícím horkým vzduchem.

■Určená pro zdravotnické prostředky zporcelánu, kovu, skla ikeramiky.

■Teplota vzduchu činí 160 °C, proces trvá hodinu.

■Horkovzdušný sterilizátor se po skončení sterilizačního cyklu otevírá vždy až po ochlazení.

Sterilizace plazmou

■Využívá plazmy vznikající ve vysokofrekvenčním elektromagnetickém poli.

■Vhodná pro většinu lékařských nástrojů, mohou se zde sterilizovat předměty zkovu, plastu agumy.

Sterilizace radiací

■Provádí se ionizujícím gama zářením apoužívá se zejména při průmyslové výrobě sterilního jednorázového materiálu.

Chemické metody sterilizace

Tyto metody jsou určené pro materiál, který nelze sterilizovat jinými, fyzikálními způsoby. Některé metody fyzikální sterilizace lze používat na odděleních nebo ambulancích, kde jsou vybaveni např. horkovzdušným sterilizátorem, ale metody chemické sterilizace mohou být realizovány pouze na odděleních centrální sterilizace.

Sterilizace formaldehydem

Je metoda založená na působení směsi formaldehydu svodní párou při teplotě cca 70 °C. Je vhodná zejména pro sterilizaci různých typů katétrů, drénů akanyl. Vysterilizovaný materiál je možné použít krátce po sterilizaci, bez nutnosti odvětrávání.

Sterilizace etylenoxidem

Je metoda založená na působení etylenoxidu při teplotě kolem 45 °C aje určena pro chemickou sterilizaci termolabilních materiálů, jako jsou plasty, guma, přístroje soptikou, ostré nástroje, nebo pro sterilizaci vysoce porézních materiálů. Vtomto případě je nutné řádné odvětrání vysterilizovaných pomůcek.

1.2.3Uložení vysterilizovaného materiálu

Aby byl zachován maximální účinek sterilizačního procesu amateriál vydržel sterilní po celou dobu exspirace, je třeba svysterilizovaným materiálem nakládat podle platných předpisů askladovat jej tak, aby nebyla sterilita ohrožena.

Obaly svysterilizovaným materiálem se skladují na odděleních centrální sterilizace vaseptickém prostoru vuzavřených skříních. Na klinikách adalších ošetřovacích jednotkách se skladují buď volně (např. na převazových vozících) skrátkou exspirační dobou, ato 6 dnů, nebo svýrazně delší exspirační dobou vuzavřené skříni, zásuvce nebo vdalším obalu, ato 3 měsíce. Pro skladování vysterilizovaného materiálu se doporučuje teplota okolního vzduchu 15 až 25 °C.

Povinná je kontrola exspirace materiálu na oddělení vpravidelných intervalech, aby nedošlo kpoužití prošlého materiálu abyl prostor kzajištění či objednání nového sterilního materiálu.

1.2.4Kontrola účinnosti sterilizačního procesu

Mezi mechanismy kontroly sterilizačního procesu patří monitorování sterilizačního cyklu, kontrola účinnosti sterilizačních přístrojů av neposlední řadě ikontrola sterility vysterilizovaného materiálu. Okontrole sterilizace se vede dokumentace.

Kontrola účinnosti sterilizačních přístrojů

Ke kontrole účinnosti sterilizačních přístrojů se používají biologické, nebiologické afyzikální indikátory.

■biologické indikátory – ktěmto testům se používají testovací mikroorganismy (spory mikrobů), které se instalují na různá místa ve sterilizační komoře ajsou preventivně zabalené do obalu tak, aby nemohly kontaminovat sterilizovaný materiál, ale aby na ně proces sterilizace působil

■nebiologické indikátory – reagují změnou barvy indikátoru na konkrétní podmínky ve sterilizační komoře azpravují nás osplnění technických podmínek sterilizace (např. Bowleův-Dickův test, podle něhož hodnotíme odvzdušnění aprůnik páry)

■fyzikální indikátory – systémy, které poskytují informace oparametrech probíhající sterilizace (měření teploty, tlaku, času)

Kontrola sterility vysterilizovaného materiálu

Kontrola se provádí standardními mikrobiologickými metodami, což vpraxi znamená, že se vysterilizovaný materiál podrobí mikrobiologickému vyšetření. Při odběru azpracování materiálu je nutné dodržovat aseptické podmínky, aby nedošlo kfalešné pozitivitě.

1.2.5Zajištění sterilních pomůcek pro ošetřovací jednotku

■Potřebné sterilní pomůcky, materiály anástroje pro ošetřovací jednotku se ve zdravotnické praxi zajišťují vlastní sterilizací pomůcek na ošetřovací jednotce vhorkovzdušném sterilizátoru.

■Potřebné pomůcky se po použití adezinfekci na oddělení předají na oddělení centrální sterilizace, kde sterilizaci provádějí proškolení zdravotničtí pracovníci asterilní je odešlou zpět na výchozí oddělení.

■Sterilní pomůcky většinou kjednorázovému použití se objednávají od různých dodavatelů (průmyslová výroba adistribuce).

1.2.6Zásady manipulace se sterilním materiálem

■Kmanipulaci se sterilním materiálem přistupujeme vždy po mytí ahygienické dezinfekci rukou, včistém pracovním oděvu, vobličejové masce, čepici aempíru.

■Sterilní materiál vyjímáme zobalu až těsně před jeho použitím.

■Sterilní předmět, který vyjmeme zobalu, nesmíme vrátit zpátky, ikdyž nebyl použitý.

■Kombinované obaly typu papír/fólie, vnichž uchováváme především chirurgické nástroje, otevíráme opatrným oddělováním jednotlivých vrstev od sebe. Dáváme pozor, abychom se nástroje nedotkli aaby nám nevypadl zobalu.

■Při používání sterilního materiálu respektujeme dobu exspirace vyznačenou na obalu.

■Sterilní pomůcky ukládáme na ošetřovací jednotce podle platných předpisů.

■Pro vyjímání některých sterilních pomůcek používáme sterilní podávací kleště, které máme připravené vtoulci na oddělení.

■Za nesterilní se považuje každá pomůcka, která se při neopatrné manipulaci dotkla jakéhokoli nesterilního předmětu. Nesmíme ji vžádném případě použít.

Sterilní pomůcky kjednomu použití

Pomůcky jsou dodávané různými výrobci vneprodyšně uzavřených obalech, ato jak papírových, tak vkombinaci papír/fólie. Jedná se např. orůzné druhy sterilního obvazového materiálu, injekční jehly astříkačky, různé druhy drénů, cévek, žaludečních sond, infuzní atransfuzní soupravy, soupravy pomůcek kurčitým odborným diagnostickým zákrokům (drenážní sety, šicí balíky). Tyto materiály se po použití likvidují podle standardu anení možné je resterilizovat aopakovaně používat.

1.3Nozokomiální nákazy abariérový režim vnemocnici

1.3.1Nozokomiální nákazy

Nemocniční nákaza, odborně nozokomiální nákaza (řecky nosokomeion = nemocnice, nosos = nemoc, komeo = starat se) (dále jen NN), je přenosné infekční onemocnění vnějšího či vnitřního původu, které vzniklo vpřímé souvislosti spobytem osoby ve zdravotnickém zařízení.

Za nozokomiální se vintenzivní medicíně považuje taková infekce, jejíž první projevy se upacienta vyskytly po více než 48 h po přijetí na příslušné nemocniční oddělení. Abychom infekci mohli spolehlivě definovat jako nozokomiální, musí být neomylně zřejmé, že infekce nebyla přítomna vdobě přijetí do nemocnice nebo neprobíhala její inkubační doba.

Za nemocniční nákazu se tedy paradoxně považuje inákaza, která se sohledem na svoji inkubační dobu projeví až po propuštění pacienta ze zdravotnického zařízení nebo po jeho přeložení do jiného zdravotnického zařízení. Za nemocniční nákazu se naopak nepovažuje nákaza, která sice propukla vnemocnici, ale knakažení jedince došlo ještě před jeho přijetím do zdravotnického zařízení.

Nozokomiální nákaza

■Je přesně definovaná jako nákaza, která vzniká vsouvislosti sposkytováním nemocniční, ambulantní inásledné péče.

■Vždy představuje závažnou komplikaci zdravotní péče amá přímou souvislost se zvýšenou nemocností abohužel iúmrtností.

■Výrazně zvyšuje náklady na péči onemocné.

Existuje mnoho nesprávných argumentů, které se odvolávají na vysoké náklady preventivních opatření apomůcek, jako jsou nesterilní rukavice aúčinné dezinfekční prostředky, avelkou časovou náročnost procesů, které mají přenos nákaz minimalizovat. Pokud ale srovnáme tyto náklady snáslednou léčbou např. těžké katétrové sepse, rozdíl je více než přesvědčující, že náklady na prevenci jsou výrazně nižší než náklady na následnou léčbu nozokomiálních infekcí.

Výskyt NN se právem považuje za významný indikátor kvality zdravotní péče.

Dělení nozokomiálních nákaz

■specifické nemocniční nákazy – jsou typické pro odborná aspecializovaná oddělení azpůsobují např. komplikované hojení operačních ran, snižují celkovou odolnost organismu aprodlužují dobu hospitalizace; původci těchto nákaz se vyskytují na předmětech, podlahách, stěnách, nábytku, na oděvech av neposlední řadě na rukách personálu; vzhledem kfaktu, že přicházejí často do kontaktu sdezinfekčními prostředky, bývají tito původci často agresivnější arezistentní vůči běžně používaným antibiotikům; mezi nejzávažnější můžeme zařadit infekce, jejichž původce je MRSA (meticilin-rezistentní Staphylococcus aureus); pacient sinfekcí vyvolanou tímto patogenem vyžaduje speciální terapii aizolační režim

■nespecifické nemocniční nákazy – dostávají se do nemocničního prostředí zvenčí, jsou nejčastěji vyvolané klasickými původci infekčních onemocnění, jako je např. virus chřipky; uoslabeného pacienta mohou způsobit onemocnění, vtomto případě chřipku, která vážně komplikuje zdravotní stav; to je důvod pro důsledné dodržování akontrolu veškerých preventivních opatření ve zdravotnických zařízeních, jako je např. plošné používání dezinfekčních roztoků pro dezinfekci rukou vcelém areálu zdravotnického zařízení

Další dělení NN vyplývá zkonkrétních oblastí, které napadají.

Nozokomiální nákazy dělíme do různých skupin podle systémů, vpraxi se užívá rozdělení nemocničních nákaz podle toho, jaký systém postihují ajak se klinicky projevují. Na odborných odděleních jsou evidovány nejčastěji:

Gastrointestinální infekce

■Projevují se ponejvíce průjmovým onemocněním.

■Nejčastějším původcem jsou bakterie, konkrétně salmonelly.

■Zdroj nákazy zůstává mnohdy dlouho neobjasněný, ato vede knakažení velkého množství osob.

■Přenos infekce souvisí často se špatnou hygienou rukou ošetřovatelského personálu, personálu ústavní kuchyně ataké pacientů samotných.

Infekce vylučovacího systému – uroinfekce

■Vyskytují se zejména unemocných sporuchami vyprazdňování močového měchýře, které jsou řešené zavedením permanentního močového katétru. Může knim dojít při neaseptickém zavádění nebo neaseptickém způsobu ošetřování těchto nemocných, kdy dochází kiatrogennímu zavlečení infekce vsouvislosti sneodborným postupem, což může vážně až fatálně zkomplikovat zdravotní stav pacienta.

Infekce dýchacího systému – respirační infekce

■Projevují se nejčastěji jako záněty horních nebo dolních cest dýchacích.

■Zejména pneumokokové astafylokokové infekce mohou být příčinou život ohrožujících zánětů plic udětí ageriatrických pacientů.

■Zdrojem nákazy je jiný nemocný, návštěva nebo personál.

■Kpřenosu infekce dochází vzdušnou cestou, event. pomůckami, které se používají kaplikaci léku do dýchacích cest, odsávacími systémy nebo ventilačními okruhy.

Kožní infekce

■Způsobují různá onemocnění kůže apodkožní tkáně.

■Hlavními původci onemocnění jsou stafylokoky, streptokoky ataké plísně.

■Další možností jsou onemocnění jako svrab ajiná parazitární onemocnění.

■Tyto infekce se mohou vyskytovat na všech nemocničních odděleních, přenášejí se hlavně rukama personálu apřímým kontaktem sinfikovanými předměty vokolí pacienta, mohou se dále nekontrolovaně šířit mezi pacienty. (Vtéto souvislosti si budeme pamatovat, že do nádob sléky pro kožní podání zásadně nesaháme opakovaně, to znamená po kontaktu sinfikovanou kůží pacienta, což platí pro ruku vrukavici ipro nanášecí špachtle. Výsledkem by byla kontaminace léku amožný přenos na další pacienty ošetřované tímto lékem.)

Infekce krevního řečiště – sepse

■Vedou ke zvýšení morbidity imortality.

■Přechod infekce zinfekčního ložiska do krevního řečiště nebo přímé zanesení infekce do krve cestou žilního vstupu.

■Příčinou je kontaminace infuzní linky, roztoků, léků často neodbornou aneaseptickou manipulací se systémem.

Prevence nozokomiálních nákaz

Zdravotničtí pracovníci se musí vrámci prevence NN důsledně řídit zákonem, se kterým korelují ivnitřní standardy anařízení vnemocnicích ajiných zdravotnických zařízeních.

■zákon č. 258/2000 Sb., oochraně veřejného zdraví ao změně některých souvisejících zákonů

■vyhláška č. 195/2005 Sb., kterou se upravují podmínky předcházení vzniku ašíření infekčních onemocnění ahygienické požadavky na provoz zdravotnických zařízení aústavů sociální péče

Mezi nejobecnější anejzákladnější preventivní opatření vnemocničních provozech patří dodržování přísného protiepidemického režimu adekontaminačních postupů. Tyto procesy jsou kontinuálně monitorovány, vyhodnocovány anásledně operativně upravovány tak, aby bylo dosaženo největšího efektu těchto opatření.

Profesionální infekce

■Přenosem infekce je ohrožen nejen pacient, ale ipersonál. Největším rizikem je TBC, HIV ahepatitida A, B aC. Dále je sem možné zařadit svrab, akutní průjmová onemocnění, meningokokové meningitidy arespirační virové infekce.

■Typ nákazy téměř vždy souvisí stypem oddělení. Nákaza může vzniknout přímým stykem sbiologickým materiálem pacienta, přímým stykem se zdrojem nákazy nebo přímým kontaktem skontaminovanými pomůckami.

■Nákaza vzniká nejčastěji nedodržením zásad bezpečnosti práce, to znamená nepoužitím ochranných pomůcek, nedostatečnou hygienou anesprávnou nebo žádnou dezinfekcí rukou, samozřejmě ineopatrnou manipulací srizikovým materiálem.

Protiepidemický režim

Protiepidemický režim spočívá vzabránění přenosu infekce av maximálním využití dekontaminačních postupů jako účinného ničení původců infekce.

Zabránění šíření infekce

Kzabránění šíření infekce se využívá řada opatření, která vedou kminimalizování rizika přenosu infekce zjedné osoby na druhou, event. zprostředí na osobu. Mezi tyto specifické postupy řadíme tyto zásady:

■Používat čistý předepsaný oděv podle charakteru pracoviště (rukavice, ústenky, empíry, štíty, boty, ochranný oděv [obr. 1.6]).

Obr. 1.6 Ochranný oděv apomůcky využívané vrámci bariérového režimu

■Dodržovat standardy ahygienické požadavky při odběru biologického materiálu. Kodběru se používají pouze sterilní nástroje apomůcky, jednorázové rukavice, ato vždy pouze pro jednu konkrétní osobu.

■Dodržovat přísné zásady osobní hygieny (upravené vlasy, krátce ostříhané nehty, na všech pracovištích platí zákaz nošení šperků ahodinek).

■Košetřování pacienta přistupovat po důkladném umytí adezinfekci rukou.

■Ke všem výkonům spojeným sporušením integrity kůže používat výhradně sterilní pomůcky adodržovat standardy pro dezinfekci kůže.

■Při ošetřování pacientů využívat bariérové ošetřovatelské techniky na všech pracovištích, zejména ARO aJIP, jež minimalizují riziko vzniku ašíření NN maximálním individualizováním pomůcek pro osobní hygienu, teploměrů, využíváním pomůcek na jedno použití.

■Dodržovat zásady manipulace sčistým ašpinavým prádlem.

■Dodržovat standardy pro ošetřování pacienta na izolaci avčasně aefektivně využívat izolační boxy.

Dekontaminační postupy

Mezi základní dekontaminační postupy, jimiž odstraňujeme zpředmětu aprostředí původce NN, patří úklid, mytí apraní.

Hygienické zabezpečení rukou ve zdravotnickém zařízení

Postup