Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Simona Lazzari

VÝVOJ DÍTĚTE V 1.–3. ROCE

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5008. publikaci

Fotografie Simona Lazzari, Stanislav Cimbura, Mgr. Lenka Míkovcová, Petr Hejduk, Ing. Kateřina Jandová

Odpovědná redaktorka Hana Reslová Dušková
Sazba a zlom Antonín Plicka
Zpracování obálky Daniela Eftimiadisová
Počet stran 200
Vydání 1., 2013

Vytiskla Tiskárna Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a.s., 2013
Cover Photo © fotobanka Allphoto

ISBN 978-80-247-3734-8

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-7907-2 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-7910-2 (ve formátu EPUB)

O autorce

Simona Lazzari vystudovala střední zdravotní školu a mnoho let pracovala jako dětská sestra. Dnes se intenzivně věnuje přípravě těhotných a jako dula asistuje rodičkám u porodu. Poskytuje laktační poradenství kojícím maminkám a výživové poradenství metodou Metabolic balance. Je kvalifikovanou instruktorkou pro pohybový, sociální a psychický rozvoj kojenců, batolat a dětí předškolního věku. Celoživotně se vzdělává a doškoluje, publikuje v časopisech, portálech a médiích se zdravotnickou a populárně vzdělávací tematikou. Její práce ji natolik pohltila, že se jí stala koníčkem.

Mgr. Daniela Pirnerová,

šéfredaktorka Zdraví

Několik slov od kolegyně z práce: „Rodila jsem v době, kdy nebyla pražádná možnost rodit s pomocí kamarádky, duly, blízké osoby. Teď, s odstupem let, mohu říci, že pokud bych chtěla spřízněnou osobu, byla by to u porodu určitě Simona. Je empatická, velmi praktická, vždy po ruce, se srdcem na dlani. Stejně tak doporučuji-li vystresované mamince po narození miminka laktační poradkyni, jsem si předem téměř jista, že jak Simča vejde do dveří se svým úsměvem, elánem a erudicí, je po starostech. Věřím, že rady a zkušenosti v dílku, které máte v ruce, budou tou nejlepší volbou ve chvílích, kdy se stáváte dobrými maminkami a rodiči.“

Klára Cimburová

Věnováno mé dceři Valentince

Předmluva

Obsahem této knihy je vývoj batolete od jednoho do tří let. Pokusila jsem se obsáhnout všechny důležité i zajímavé aspekty, které toto období provází a definuje.

V první části knihy se věnuji oblasti zahrnující vývoj rozumový, citový i sociální, dotýkám se rozvoje řeči a intelektu, rozepisuji se o běžných každodenních úkonech, jako jsou osobní hygiena a sebeobsluha, stravovací návyky a mnoho dalšího.

Ve druhé části popisuji motorický vývoj batolecího období s podněty na rozvoj jednotlivých dovedností a jemné i velké motoriky.

Text pokračuje náměty ke hrám rozvíjejícím smysly, sebeuvědomění a intelekt, kreativitu, preciznost a mnoho dalšího ve prospěch vyvíjejícího se batolete. Poskytuje i návody pro společné hry doma, v přírodě i v dětském kolektivu. Součástí této kapitoly jsou i témata k zamyšlení týkající se hraček a vybavení obecně.

Knihu uzavírají informace, které snad přijdou vhod, pokud rádi, často a daleko cestujete. S naší malou dcerou Valentinkou jsme projeli poměrně dost destinací a využili rozmanité cestovní prostředky, díky čemuž se mohu podělit o nabyté zkušenosti.

Věřím, že vám tato kniha doplní vše, co nevíte, a utvrdí vás v tom, co již znáte. A také nabídne možnost k zamyšlení a eventuálně realizaci toho, čím se necháte inspirovat. S otevřeným srdcem, zdravým rozumem a dobrou vůlí lze dosáhnout nevídaného.

Dovolte, abych mnohokrát poděkovala paní šéfredaktorce Mgr. Gabriele Plickové z nakladatelství Grada, která mne oslovila a dala mi příležitost napsat tuto knihu. Byla to krásná práce, která mne každým dnem naplňovala, osvěžovala a inspirovala.

Ráda bych vyjádřila velkou vděčnost i paní Mgr. Daniele Pirnerové za skvělou duševní podporu a odbornou radu po literární stránce.

Současně bych ráda poděkovala Studiu pro ženy s.r.o., v čele s majitelkou paní Magdalenou Mikulandovou, za poskytnutí zázemí pro pořizování fotografií z průběhu dětských kurzů, které zde čile a velmi úspěšně probíhají.

Velký dík, vděk a pochvalu všem dětem – protagonistům, hlavně pak jejich maminkám a zvlášť Lence a Anežce, že mi umožnily zdokumentovat počínání svých drahých ratolestí během cvičení, her, tvoření i běžných každodenních situací, a tím dopomohly k oživení textu a k realizaci této knihy.

Panu Stanislavovi Cimburovi, jenž mi napomohl s pořízením četných fotografií, též patří laskavé poděkování a vyjádření úcty k jeho práci.

Úvod

Dítě je od narození samostatnou a přirozeně moudrou bytostí, která do velké míry zrcadlí to, co je jí nabídnuto, je tedy i odrazem našeho působení, vzoru a modelu.

Každý živý tvor, pokud není ovlivněn nevhodnými mechanismy a neodpovídajícím přístupem, je intuitivně a instinktivně veden ke správnému jednání a chování svým vlastním vnitřním hlasem, naprogramováním, genetickou pamětí, svou již zmíněnou přirozenou moudrostí. Z tohoto poznání vyplývá i přístup k dítěti uplatňovaný již od jeho početí. Dítě chce být dobré, milováno, chce se vyvíjet správně a je jen na nás mu tuto obdivuhodnou a dokonalou snahu příliš nekomplikovat.

Zkusme se podívat na výchovu a s tím související nastavení a uplatňování pravidel jako na průvodcovství, kdy průvodce respektuje dítě se všemi již řečenými schopnostmi. Současně si od dítěte zaslouží respekt, pochopení a vztah, který se opírá hlavně o vzájemně stanovená a uplatňovaná pravidla, hranice, požadavky a potřeby.

Je nad slunce jasné, že musíme začít u sebe. Všechno, co se v našem chování promítne k dítěti, jakkoli velkému, se bude odrážet v jeho chování k nám i k okolí. Výchova je především osobní disciplína a vnitřní ukázněnost, schopnost se vcítit, porozumět bez předsudků a naučených klišé. Výchova je snaha svým pozitivním konáním a jednáním ukazovat správnou cestu a mít stále na paměti, že nejsme neomylní a nemáme patent na správné řešení, i když jsme dospělí a zkušení lidé a navíc vše děláme s nejlepším úmyslem. Berme na vědomí, že dítě naprosto stejnou situaci či událost může vnímat zcela odlišně. Jeho jednání pak bude vedeno sice nezralou, ale o to více nepochroumanou a krystalicky čistou představou, nezatíženou naším naprogramováním.

Asi nejsložitější bude sjednotit se nebo alespoň se přiblížit k představě, jak na dítě působit. Vycházejme opět z předpokladu, že naše jednání je intuitivně správné. Samozřejmě jsme ovlivněni výchovou našich rodičů, působením všech kolektivních zařízení, kterými jsme prošli, společností, která na nás má neustále vliv… Připusťme, že ne náhodou jsme založili rodinu právě s naším partnerem. Pokud to byl přirozený a neuspěchaný výběr a proces, máme veškeré předpoklady k tomu, abychom měli přibližně podobné názory a dokázali se shodnout na významných a pro dítě důležitých krocích, které budeme postupně a s citem uplatňovat.

Fakt, že se budeme v jednotlivostech a detailech lišit, není na škodu, dítě se musí naučit vnímat odlišnosti a postupně je chápat, přijímat a naučit se s nimi žít. Připravujeme ho do života plného kontrastů, navzájem se popírajících skutečností, zvyků a názorů a současně od dítěte očekáváme, že bude vnímavé, chápavé a tolerantní k již řečeným nejednotnostem.

Hlavní a nejdůležitější je dle mého názoru dopřát dítěti díky našemu přístupu pocit jistoty, zázemí, představu o správnosti a spravedlnosti, vnitřní klid, pocit sounáležitosti se vším živým i neživým kolem nás. Svým příkladem můžeme napomoci rozvinout v dítěti ohleduplný, láskyplný a tvořivý přístup, který nebude v rozporu s jeho vlastním cítěním a vědomím.

Očekávám lásku a pozornost, spoustu času a práce a pak vyrostu v dobrého člověka

Prarodiče v této snaze zvané výchova, nebo lépe vedení dítěte, budou pravděpodobně uplatňovat přístup, jímž směrovali kdysi vás, tedy přístup obroušený a vyhlazený léty zkušeností a praxe a snad i nově nabytých poznatků a pochopení.

Obvykle nemá u prarodičů smysl trvat na přesných zásadách, nebylo by to reálné a přirozené a výsledek by nebyl ani nijak žádoucí. Vyplatí se jim jasně a zřetelně pojmenovat konkrétní věci, které opravdu nechcete akceptovat, a ověřit si, že dokonale pochopili, o co se vám jedná a proč, a že na váš požadavek přistoupili.

Dítě se s rostoucím věkem bude lépe orientovat v jednotlivých prostředích a adekvátně reflektovat na různé, někdy mírně se lišící výchovné snahy. Proto je tak nesmírně důležité rodinné zázemí a zdravá atmosféra vytvářející v dítěti pocit jistoty, ukotvení a pocit správnosti. Takové podmínky si bude dítě obhajovat samo a postupně je i prosazovat a uplatňovat.

Chceme přece našemu dítěti prospět a podpořit je v jeho budoucím dospělém životě. Chceme, aby našlo svou vlastní rovnováhu, identitu, aby věřilo a umělo si obhájit svůj úsudek, aby bezhlavě nepodléhalo autoritám, společenským vlivům, nekulturnímu prostředí. V rodině mu vytváříme „podmínky ke studiu“ – soustředěnou pozorností, diskusí, vlastním dobrým, ale i špatným vzorem a postojem mu nabízíme učební nástroje, které pak bude uplatňovat ve své dospělosti.

Psychologie dítěte

Samostatná aspolečná hra

Hra je pro dítě neodmyslitelným zaměstnáním. Jako se zdravý dospělý jedinec neobejde bez smysluplné práce, idítě nutně potřebuje kvšestrannému vývoji hru azaměstnání. Díky činnosti – práci, kterou se vrámci hry zabývá, zdokonaluje hrubou ijemnou motoriku akoordinaci pohybů, nenásilně azdravě připravuje aposiluje konkrétní svalové skupiny kdalším etapám fyzického vývoje. Díky hře se neustále posunuje kvypracovanějším, důmyslnějším aspecifičtějším pohybům afyzicky se zdokonaluje. Hra dopřává dítěti pochopit alépe akceptovat fyzikální zákonitosti, duševně ho osvěžuje aotužuje, pěstuje vněm trpělivost, vytrvalost, koncentraci acílevědomost, rozvíjí řeč.

Vtomto období není hra ničím jiným než napodobováním lidské činnosti se všemi jejími aspekty. Dítě kopíruje, co vidí, aběhem hry pak uplatňuje vypozorovaný model se vším všudy, vdobrém ihorším slova smyslu. Vdětském chování se pak naplno rozvíjí amanifestují nálady jakéhokoliv druhu: od uchvácené spokojenosti aklidného koncentrovaného aradostného přístupu, přes neutrální až po nenaladěný, vzteklý avzpurný postoj.

Bez práce nejsou koláče

Ne vždy se kpráci stavíme optimisticky, naladění asentuziasmem. Je to naprosto přirozené apro dítě by to měla být zpráva, že ne každá činnost musí být nutně okouzlující apovznášející, ale itak stojí za to vytrvat apokusit se odobrý výsledek. Ideálně by iúklid hraček, svlékání aoblékání, vysazování na nočníček, někdy stravování, ukončení hry či návštěvy adalší ne příliš oblíbené činnosti měly být pojaty jako hra, aby si dítě zafixovalo, že neodmyslitelně patří kživotu aje možné se snimi vypořádat bez protestu, vzdoru akonfliktu. Hra, kdy je napodobována nějaká lidská činnost, postupně přerůstá do běžných denních stereotypů, adítě si tak pěstuje povědomí otom, co je správné, buduje si své sebevědomí, vnitřní důslednost adisciplínu.

Nic naplat, bez práce opravdu nejsou koláče

Nemá smysl obcházet nebo se úmyslně vyhýbat situacím, okterých víme, že dítě rozladí. Čím dříve se naučí vypořádávat snesnázemi adokáže se snaší pomocí „přeladit do lepší nálady“, tím lépe pro něj ipro nás.

Učený znebe nespadl

Dítě by se nevyhnutelně mělo již od malička učit vyrovnávat smalými nezdary, zklamáními. Jeho očekávání nemohou být vždy okamžitě abezezbytku naplňována. Postupně se učí, že jsou ijiné potřeby, než jeho vlastní, že se věci nedějí automaticky ana povel. Spřibývajícím věkem dítě postupně lépe chápe ičas jako neodmyslitelnou aneoddiskutovatelnou veličinu. Porozumí, že vkonání je řád, který je podmíněn posloupností jednotlivých činností, aže je nutná jistá trpělivost či je třeba často vyčkat, než nadejde okamžik kvyplnění jeho požadavku. Pocit sebestřednosti avýjimečnosti bude přetrvávat ještě velmi dlouho, ale pro jeho vlastní budoucí úspěšnost aodolnost, ale ipro duševní klid apohodu rodičů, je dobré takto kdítěti přistupovat.

Podpořte kreativitu dětí

Vnaší době hra vpravém slova smyslu směřuje spíše kpasivnímu přijímání naprogramovaných hraček, multimediálních pomůcek nebo počítačových her. Vytrácí se potřeba kreativního zapojení, do pozadí ustupuje fantazie, představivost, důvtip ahmatatelné ověření výsledku práce. Rychlý reset pokažené hry aještě rychlejší start hry nové může směřovat kvytříbenější apozornější koncentraci, ale může izamlžovat realitu apřipravovat půdu pro nepochopení anepřijetí skutečnosti, ve které není vše tak jednoznačné aokamžité. Jmenovaný typ hraček vítězí ve výběru svou atraktivitou adostupností rychlého avždy bez překážek napravitelného řešení.

Jednoznačně není vhodné dítěti tyto hračky odpírat. Jsme součástí naší doby, která je typická technickým pokrokem, adítě by bylo mírně řečeno „mimo hru“, pokud by se nemohlo účastnit. Ale je třeba nastavit pravidla jak dlouho, jak intenzivně, sčím akdy si bude hrát.

Není nad zdravý pohyb

Dítě si vtomto raném období pěstuje návyky astereotypy, které bude uplatňovat vdospělosti. Není třeba zmiňovat, že se vytrácí fyzický pohyb aděti se „programují“ na určité využití či spíše nevyužití fyzického potenciálu. Nedostatečným pohybem nedochází kpodpoře arůstu svaloviny atoto svalové vybavení je pak chabým základem pro budoucnost. Během fyzické námahy se totiž přizpůsobuje avylepšuje dýchací, oběhový ipohybový aparát. Ale netrénované anezapojené svalstvo má tendenci stále více stagnovat, životně důležité orgány jsou nedostatečněprokrvené. Dítě tedy vdůsledku neuváženého přístupu riskuje izdravotní potíže.

Tolik věcí musím stihnout

Nenávratně je pryč doba, kdy se mnoho času pobývalo venku aděti byly automaticky nucené se přirozeně pohybovat, běhat, skákat, šplhat… Dnešní trend je jiný, rodiče tráví spoustu času pasivně aděti přejímají akopírují jejich způsob života.

To je rychlost! Musím se dobře držet, aby mi motorka nefrnkla pod zadečkem

Jízda vnáročném terénu dá zabrat

Lidský organismus má ale stejné, geneticky dané požadavky, anejsou-li uspokojovány, automaticky se promítají do vzrůstajících statistik civilizačních onemocnění. Zkuste vdítěti podpořit avtisknout mu dobrovolnou ažádanou potřebu se hýbat, sportovat, být vakci, hrát si, dovádět… Dítěti do tří let jsou tyto činnosti vlastní, pouze vlivem dospělých mohou ze svého naturelu postupně vybočovat autvářet si návyky astereotypy, které jeho organismus vbudoucnosti příliš neocení. Ne nadarmo se říká: co do dítěte vložíme do jeho tří let, bude solidním anezvratitelným základem pro jeho další počínání.

Rozvoj řeči

Období od jednoho do tří let věku dítěte se dá považovat za nejbouřlivější, nejodvážnější, nejtajemnější anejroztomilejší, zhlediska posluchačů nejsložitější inejdojemnější… Takto bych mohla pokračovat ještě vmnoha adjektivech, která by ranou fázi řeči vystihovala. Vtomto období jsme svědky neutuchající fantazie, obrovské improvizace, překvapivého důvtipu anikdy nekončící potřeby se vyjadřovat aneustále se vyptávat a„šťourat“ odzbrojujícím, někdy až nervy drásajícím „proč“.

Je to neopakovatelné období. Již nikdy se nebudete muset pídit po významu slov aburcovat vsobě detektivní sklony, abyste svému vtipálkovi vůbec porozuměli. Nebudete muset přemýšlet, okom to vaše dítě mluví, když používá jinou osobu, ale přitom myslí sebe, nebudete si muset vduchu pro sebe přeskládat slovosled, aby řeč malého rozumbrady byla pro vás srozumitelná.

Pravděpodobně už nikdy vživotě nebudete tolik zpívat, do omrzení předříkávat básničky arýmovačky, apřitom vždy sklidíte úspěch. Možná tím rozpoutáte inečekané taneční kreace avzbudíte důstojnou pozornost, které se vám od dospělého publika rozhodně nedostane.

Vůbec nezáleží na vaší schopnosti intonace, frázování, barvě hlasu, dokonce vám bude prominuto ito, že stoprocentně nevládnete textem ani rytmem. Děti milují vsazovat do známých popěvků nově vymyšlená slova aohromě se tím baví. Když navíc rytmus podpoříte obyčejným tleskáním či bubnováním, je mimořádný úspěch zaručen. Obrovský vděk zažijete, budete-li improvizovat ajako protagonistu textu použijete vašeho malého zpěváčka akněmu přidáte spousty zvířátek, hraček anedávných událostí avše spolu necháte prožít nějaké dobrodružství.

Od monologu kdialogu – fáze slov

Prohlížení, ukazování ačasté opakování stimuluje řeč

Po prvním roce života se monolog průvodce – pečovatele odítě mění na vzájemný dialog, jednoslovné vyjadřování pomalu přechází na víceslovné spojení. Každým dnem se dítě učí vyslovovat nová slova, zdokonaluje se vartikulaci, má potřebu komentovat jakoukoli událost, hru, požadavek… Jeho ještě neobratné pokusy často vzbuzují pobavení, někdy netrpělivost či nepochopení. Je velmi důležité dítě nenásilným auctivým způsobem povzbuzovat ajemně korigovat – nenapomínat ho, neusměrňovat, pouze zopakovat jeho slova, eventuálně je dát do správné, jednoduché azhlediska syntaxe vhodné věty. Tím dítěti poskytnete zpětnou vazbu, že jste mu porozuměli, azároveň vždy didakticky přispějete kjeho výuce. Mluvte pomalu azřetelně, používejte krátkých holých vět, postupem času přidávejte na složitosti adélce souvětí. Dítě si pozvolna rozšiřuje ausazuje klíčová slova, která mu pomohou lépe pochopit kontext. Je-li mluvené slovo doprovázené gestikulací, obrázky nebo předměty, tedy něčím hmatatelným, dítě si vše pamatuje mnohem rychleji asnáze si fixuje nové pojmy do své „databáze“.

Jak to funguje?

Je notoricky známo, že čím více smyslů do učení zapojíme, tím efektivněji, rychleji atrvaleji se nové informace ukládají. Stálým opakováním, důslednou výslovností apříjemně podbarveným hlasem, zapojením gest či hmatu (popř. čichu) při seznamování se snovým předmětem docílíme snadnější spolupráce aochotnějšího vyjadřování.

Máma, táta, bába – piluji výslovnost!

Pro roční dítě jsou nejlépe zvládnutelné hlásky, které se tvoří pohybem rtů. Proto ještě kojenci před završením jednoho roku umí vyslovit „pápá, bába, bú, bé, fú, mama…“. Přibližně od prvního roku života se dítě pokouší vyslovovat jednoduchá slova, napodobuje zvuky zvířat, dopravních prostředků, víceslabičně komentuje události. Kolem roku apůl je jeho projev zatím hůř srozumitelný, ale podstatná jména, kterým dítě dává přednost, postupně skládá do jednoduchých dvouslovných spojení. Slova zatím neskloňuje ani nečasuje, islovosled teprve čeká na svou příležitost. Vtomto období děti aktivně využívají přibližně 60–80slov atvoří holé věty.

Fáze vět

Dvouleté dítě již zvládá kolem 200–400slov anesměle zkouší skloňovat adávat slova do správného mluvnického tvaru. Věty se košatí, obsahují tři až čtyři slovní spojení. Mluva je rychlejší, kolem třetího roku se holé věty rozvíjí do jednoduchých souvětí. Čistá výslovnost se zatím zcela nedaří – dítě slova komolí akrátí, řeč si usnadňuje aslovosled příliš neřeší. Nějaký čas ignoruje háčky, musí se popasovat stěžko vyslovitelným sykavkami „c, s,z“ a„č, š, ž“, které dočasně nahrazuje hláskami snáze vyslovitelnými. Takzvané vibranty – hlásky „r“ a„ř“ – čekají na správnou výslovnost až po čtvrtém roce dítěte. Tyto složité hlásky jsou tvořeny špičkou jazyka, který vtéto době není ještě dostatečně obratný apohyblivý.

Vývoj pokračuje

Do tří let dítě urputně pracuje na rozšiřování slovní zásoby aschopnosti porozumět novým výrazům, lépe asrozumitelněji se vyjadřovat. Tříleté dítě disponuje přibližně slovní zásobou čítající 600–1000slov, tvoří složitější věty alepší se ve snaze skloňovat ačasovat. Gramatických chyb ve výslovnosti ubývá, vytrácí se pojmy vlastní dětskému slovníku.

Výslovnost sykavek

Pro korektní vyslovování sykavek je nutné mít zuby usebe. Tomu někdy může bránit osvojený způsob dýchání ústy, když je zhoršená průchodnost nosu, často způsobená zvětšenými nosními mandlemi. Vtomto případě je nutné poradit se na ORL upříslušného odborníka, který zváží, zda jsou nosní mandle skutečnou překážkou pro dýchání nosem, arozhodne onápravě. Pak musí nastoupit přeučení na správný způsob dýchání ajednoduchá cvičení pro korektní výslovnost. Obecně platí, že očekávaného výsledku docílíme opakováním, cvičením formou hry azpětnou vazbou vpodobě zopakování sdobrou výslovností. Je důležité pochválit, co dítě dobře zvládne, anásledovně to iodměnit. Chybou je zviditelňovat, co se nepovedlo, nebo nevyžadovat opakování správného tvaru.

Komunikační dovednosti – základ dorozumění

Úroveň komunikačních dovedností nezřídka bývá ukazatelem duševní úrovně dítěte. Řeč je schopnost, která je nám geneticky daná. Ale pouze jejím pěstěním se zní může stát dar, který nám bude sloužit kdorozumívání sostatními lidmi.

Dítěti byste měli vytvořit vhodné adostatečné podmínky, aby se mohlo plnohodnotně akomplexně rozvíjet. Zrání řečových center vkůře mozkové je složitá adlouhodobá záležitost. Každé dítě je individualita apotřebuje svůj čas. Přibližně do tří apůl let má nárok používat svůj slovník, nemít dobrou výslovnost. Vpřípadě pochybností osprávném vývoji řeči svého dítěte požádejte oodborný názor klinického logopeda, který stav zhodnotí anavrhne postup pro zlepšení. Je-li svadou vhodně pracováno, ušetříte dítě pozdějších potíží. Dětský kolektiv je totiž krutý aškolní docházka náročná. Iideálně intelektově vybavené dítě spotížemi plynulého akorektního vyjadřování je handicapované, postupně demotivované avkolektivu dětí špatně akceptované.

Mluvíme amluvíme amluvíme

Pro podporu azlepšení artikulačních pohybů úst ajazyka je skutečně nutné mluvit, mluvit azase jen mluvit.

Vtáhněte děti do hry na různá zvířátka, houkání sirény, jak dělá bouřka, déšť, vítr, napodobujte zvuky dopravních prostředků, opakujte, co říkal táta, babička aděda… Rytmizujte jednoduché průpovědi, dělejte na sebe různé dovádivé grimasy aopičky, při kterých špulíte pusu, protahujte dopředu rty, dělejte vykulené obličeje sdokořán otevřenými ústy, oddalujte koutky úst od sebe do úplného protažení rtů, foukejte, frkejte. Ajako třešničku na dortu dovolte, aby na vás děti vyplazovaly jazyk, zkoušely si dosáhnout na špičku nosu nebo na rameno, aby napodobovaly mlsné kočičky, které si olizují fousy, uhoněného pejska, který má vyplazený jazyk asotva funí. Vrcholu slasti udětí docílíte tím, že jim umožníte vyzkoušet si, jaké to asi je, jíst zmisky jako pejsek akočička.

Správně artikulujeme

Óóó – už mi to krásně jde!

Ááá – velká pusinka, aby mě bylo slyšet

Zdravé dítě chce mluvit přirozeně. Dopřejte, aby mělo ivizuální kontrolu nad výslovností, mluvte na ně zočí do očí, aby vidělo pohyb rtů amimických svalů. Ku pomoci vám může být obyčejné zrcátko nebo ještě lépe fotoaparát, ale úplnou amimořádně ochotnou anadšenou spolupráci si vysloužíte použitím webové kamery nebo běžné kamery.

Přimějte dítě, aby si sáhlo na pusinku, když říká „ššššš, ppppp, bbbbb, fffff“, je to jenom další důležitý asnadno ověřitelný vjem, jinak aúčinně zpracovaný auložený, který povede klepšímu provedení azapamatování. Lidský mozek pracuje na principu synergie – veškeré informace, které zpracovává akteré zdánlivě nemusí spolu souviset, se po vyhodnocení ukládají daleko trvaleji ahodnotněji ajsou kdykoli kvyzvednutí apoužití.

Je potřeba mluvit artikulačně správně, řeč nepitvořit anešišlat. Dítě vše doslova „nasává“ anapodobuje! Tempo řeči musí být srozumitelné, klidné aspíše volnější, modulace našeho projevu by měla být přirozená, ale zároveň výrazná. Pokud budete přehánět, může se stát, že dítěti přivodíte spíše šok než příjemný zážitek. Celkový projev by měl být pozitivně laděný aklidný.

Zpíváme azpíváme azpíváme

Melodie rozeznívá akonejší ducha, zklidňuje, zlepšuje náladu, melodický zvuk navozuje vtěle příznivější předpoklady kmnoha nezbytným pochodům.

Ne nadarmo se muzikoterapie využívá jako efektivní nástroj kléčbě psychosomatických onemocnění. Například se ví, že nezralí novorozenci lépe prospívají, autističtí adepresivní pacienti vykazují lepší komunikativní asociální schopnosti, nemocní lidé se dříve uzdravují, staří lidé se cítí lépe. Zjednodušeně řečeno hudba vyvolává pocit štěstí, uspokojení adíky těmto prožitkům se do organismu vyplavují hormony endorfiny, které efekt ještě umocní. Na základě těchto podnětů se organismus snáze regeneruje, spouští samoozdravné procesy, efektivněji odolává zevním nepříznivým podnětům.

Lidský hlas je silný nástroj

Nedopusťte, aby si vaše děti zvykly pouze na reprodukovanou hudbu, změňte vlastní návyky anebojte se muzikálně projevit. Zpívejte si anotujte, až vám to přejde do krve astane se vám to samozřejmé. Děti vám budou vděčné, zlepší se jejich slovní zásoba, cit pro rytmus, estetické vnímání ihudební sluch. Přeroste-li záliba vhudbě ido staršího věku, otevře se jim snáze cesta khudební výchově či ksamotné hře na hudební nástroj. Ahlavně ubude práce našim logopedům, psychologům apsychiatrům.

Povídám, povídám pohádku

Vtáhněte je do příběhu

Dvojjazyčná výchova

Postupně to vše zvládnou na výtečnou

Výuka cizího jazyka

Co si pamatovat

■Na dítě mluvte zřetelně, vklidném tempu, artikulujte, nešišlejte…,

■je-li výslovnost nebo slovosled dítěte nesprávný, zopakujte po něm slovo nebo větu ve správném znění,

■snažte se ooční kontakt, aby dítě mělo možnost kontroly nad vašimi mluvidly,

■sdítětem mluvte, komentujte, co aproč děláte, zpíváte, vyprávíte…,

■nenapomínejte, neopravujte, nepožadujte opakování správné výslovnosti,

■nemějte přehnané ambice adítě nepřetěžujte.

Smyslové vnímání

Sluch

Jak pomoci rozvíjet sluch

Krásně to chrastí, to je něco pro rytmus

Od rytmu khudbě

Zrak

Zrakové vnímání se rozvíjí aobohacuje od narození

Další podněty

Hra na schovávanou

Opatrnosti není nikdy nazbyt

Hmat

Když „cítí“ vlastní tělo

Rozvoj jemné motoriky

Čich achuť

Rozumový vývoj

Nevyužitý potenciál

Od senzorického poabstraktní myšlení

Batolecí období – obrovskýposun vrozvoji myšlení

Děti milují rituály

Další krok kabstraktnímu myšlení

Začíná to napodobováním

Fantazii se meze nekladou

Idestrukce má svůj význam

Odětech víme stále velmi málo

Jáství aneb Hledání vlastní identity

Soucítíme již od útlého věku

Míra empatizace se dá pozitivně ovlivnit

Co říkají klinická pozorování?

První tři roky – základ výchovy

Jak změřit sebeuvědomění?

Období „já sám“

Potřebují více pochopení

Je třeba najít tu správnou míru

Paměť

Jak rozvíjet autobiografickou paměť

Vžijte se do dětského myšlení

Paměť se dá cvičit už od miminka

Azase rituály!

Rekapitulujte

Sociální acitový vývoj

Pouto kmatce

Co dělat?

Etapa odpoutávání

Nezaměňujme zlobení spotřebou sebevyjádření

Sdílená hra

Bouřlivé emoce

Rozšíření škály citů ajejich prohlubování

Sčím můžete počítat

Skritikou jen opatrně

Jak vyzrát na žárlivost

Nežádoucí projevy chování

Vzdor

Proč ke vzdoru azáchvatům dochází

Čas přiměřeně si stát na svém

Nedělá to schválně

Empatie je namístě

Nebojte se, nezůstane mu to

Ivzdor může být zdravý

Vliv anástroje komunikace

Jak předcházet apostupovat

Mozek pracuje vobrazech

Podpora komunikace

Podomluvě jde vše lépe

Veďte dítě kzodpovědnosti za své jednání

Poučení odjinud

Vždy připraveni

Jak řešit nekontrolovatelné chování

Odpoutejte včas pozornost

Agrese

Nejasné příčiny agrese

■znenaplněných očekávání apřání,

■zneuspokojení potřeb, které jedinec považuje za důležité,

■absence ocenění auznání nebo pochvaly,

■nízké sebevědomí,

■únik ze stresu,

■dlouhodobé chronické zátěžové situace,

■ale ipocit ohrožení

■nebo obyčejná nuda.

Nemyslete hned na nejhorší

Co dělat, ubližuje-li naše dítě nám či okolí

Pokud agresivní jednání přetrvává

Agresivní chování vdětském kolektivu

Pevný ajednotný postoj

Nastavení pravidel

Separační úzkost

Odloučení od dítěte

Správné načasování

Běžná úzkost astrach

Fobie zneznámého

Strach azábrany při vyprazdňování

Každá rada nad zlato

Když všechno selže

Zlozvyky

Dudlík, cucání palce, kousání nehtů

Podmíněný reflex

Dudlík

Kompenzace vnitřní nepohody

Jaké máme možnosti

Vynucování si pozornosti

„Až“

Spánek batolat

Mechanismus spánku

Další fáze

Co možná nevíte

Kolik spánku potřebují

Nepřehlédněte signály únavy

Uspávací rituály

Co všechno je rituál

Potřebuje vás při usínání?

Co může fungovat

Co tvrdí zastánci společného spaní

Mamí, já mám hlad

Probouzí se vnoci?

Chce to táhnout za jeden provaz

Kdy mu zařídit vlastní pokoj

Několik dobrých rad

Denní spánek

Stravovací návyky

Využijme příležitosti

Časy se mění anabídka snimi

Nejde jen onutriční potřeby

Biologické potřeby

Zapojte dítě do příprav

Psychologicko-sociologický pohled

Co je dané vývojem?

Ochota akceptovat nové chutě

Ach, to sladké

Slané atučné

Lžička ahrneček

Společně ujednoho stolu

Ikdyž to zní jako nadsázka

Období odmítání, nechutenství aboje utalíře

Jak zlepšit situaci

Jak vzbudit zájem?

Originalitě se meze nekladou

Osobní hygiena asebeobsluha

Vědomě kontrolované vyprazdňování

■Prvním předpokladem je schopnost dítěte akceptovat elementární principy učení, kdy reaguje aumí poslechnout jednoduché pokyny, podněty, prosby, ví, kde je koupelna azáchod, snaží se spolupracovat při oblékání asvlékání.

■Druhým předpokladem je jeho vyzrálost ledvin, větší kapacita močového měchýře, nervová zralost, která zabezpečí koordinaci mezi mozkem, nervy asvaly, jež zajišťují ovládání svěračů. Důkazem těchto schopností je ve dne alespoň dvě hodiny suchá plena, eventuálně suchá plena po denním spánku. Vyprazdňování stolice je víceméně pravidelné aodhadnutelné.

Signály knepřehlédnutí

Výběr nočníčku

Jak na to?

Neklesejte na mysli

Začít naostro?

Opatrně našlapovat

Máte skoro vyhráno

Dětská onanie

Chce to trochu soukromí

Smrkání

Kdy ajak to dítě zvládne

Mytí a koupání

Veďte ho ksamostatnosti

Nástrahy vkoupelně

Nezlehčovat ani nepodporovat

Oblékání

Já sám, já sama

Obouvání

Hygiena ústní dutiny

Jak zmírnit nepohodu

Péče ozoubky