Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Louise L. Hayová

Život!

Zvolte si vlastní cestu

Přeložila Jana Kománková

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a. s. U Průhonu 22, Praha 7 jako svou 4533. publikaci

Odpovědná redaktorka Viktorie Lupačová Sazba Filip Říha Návrh a grafická úprava obálky Michal Němec Počet stran 160 První vydání, Praha 2011

Z anglického originálu LIFE! REFLECTIONS ON YOUR JOURNEY by Louise L. Hay.

Copyright (c) 1995 by Louise L. Hay Original English language publication 1995 by Hay House, Inc. California, USA.

Czech edition © Grada Publishing, a. s., 2011

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

ISBN 978-80-247-3957-1

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8163-1 pro formát EPUB

Mému milovanému publiku, které se mnou zůstalo po mnoho let, i těm z vás, kteří se se mnou teprve setkávají, věnuji tuto knihu k obohacení vašich životů. Nechť se spolu se mnou naučíte, jak učinit své zbývající dny na této krásné planetě Zemi těmi nejlepšími a nejvíce naplňujícími dny svého života.

Vy můžete pomoci vyléčit naši společnost!

Předmluva

Rozhodla jsem se napsat tuto knihu jako pokračování knížek Miluj svůj život a Síla ve vás, protože mi stále mnoho lidí píše otázky po smyslu života a jak být co nejlepšími lidmi – i přes naše zkušenosti z minula, přes věci, které nám „udělali“ a také ve světle našich očekávání stran toho, jak bude náš život pokračovat. Tito lidé pracují s metafyzickými koncepty a mění svůj život tím, že mění své myšlení. Zbavují se starých, negativních vzorců a přesvědčení. Také se učí více milovat sami sebe.

Jelikož se tato kniha jmenuje Život!, sestavila jsem ji chronologicky podle období vývoje, kterými v životě procházíme – začínám záležitostmi, kterým čelíme jako mladí (věci kolem dětství, vztahů, práce atd.) a dojdu až k tomu, čím se zabýváme ve starším věku.

Pokud ještě neznáte mou filosofii a slova, která užívám k popsání těchto konceptů, dovolte mi, abych vám to nyní sdělila.

Předně, často užívám termínů jako Vesmír, Nekonečná inteligence, Vyšší moc, Nekonečná mysl, Duch, Bůh, Vesmírná síla, Vnitřní moudrost atd. k popsání Síly, která stvořila vesmír, a která sídlí i ve vás. Pokud vám některé tyto termíny vadí, prostě je v mysli nahraďte něčím, co funguje pro vás. Nejde o slovo, důležitý je jeho význam.

Také si budete moci všimnout, že některá slova hláskuji jinak než ostatní. Například nemoc vždycky hláskuji jako ne-moc, abych zdůraznila, co to slovo doopravdy značí a vypíchla tak cokoli, co není v harmonii s vámi či vaším prostředím. Dále například nikdy nepíšu AIDS velkými písmeny, ale vždy malými: aids. Protože to podle mne zmenšuje moc onoho slova.

Co se týče mé celkové filosofie, myslím, že důležité je, abych prošla koncepty, podle kterých žiji, i když jste mě o nich slyšeli vyprávět již dříve – ale třeba je pro vás moje práce nová.

Velmi jednoduše řečeno, věřím, že to, co ze sebe vydáme, dostaneme zpátky. Přispíváme k událostem, které se odehrávají v našem životě, a jsme za ně zodpovědní a to jak za ty dobré, tak za ty takzvaně zlé. Vytváříme své zkušenosti slovy, která říkáme, a myšlenkami, které si myslíme. Když vytváříme mír a harmonii, a máme v hlavách pozitivní myšlenky, přitahujeme podobně naladěné lidi a pozitivní zážitky. A naopak, pokud se „zasekneme“ v obviňující mentalitě oběti, naše životy budou frustrující a neproduktivní a i zde budeme přitahovat podobně naladěné jedince. V zásadě tedy říkám, že to, v co ohledně sebe i života věříme, se pro nás stane skutečností.

Některé další základní body mé filosofie se dají shrnout takto:

• Je to jen myšlenka a myšlenku je možné změnit.

Věřím, že všechno v našem životě začalo jako myšlenka. Ať jde o jakýkoli problém, naše zkušenosti jsou jen odrazem myšlenek. I nenávist vůči sobě je pouze nenávist vůči myšlence, kterou o sobě člověk chová. Pokud si myslíte „Jsem špatný člověk,“ tato myšlenka zplodí sebenenávist, které uvěříte. Pokud byste tu myšlenku neměli, neměli byste ten pocit. Myšlenky je možné změnit. Vědomě si vyberte jinou, jako například „jsem skvělý.“ Změňte myšlenku a změní se i pocit. Každá myšlenka, kterou máme, mění naši budoucnost.

• Síla je vždy v současnosti.

Tato chvíle je vše, co máme. To, co se rozhodneme si myslet a čemu uvěříme, formuje zážitky zítřka, příštího týdne, měsíce, roku a tak dále. Pokud se soustředíme na své myšlenky a přesvědčení právě nyní, v současnosti, a vybereme si je se stejnou péčí, s jakou bychom vybírali dárek pro dobrého kamaráda, máme sílu vybrat si směr svého života. Pokud se soustředíme na minulost, nemáme moc energie na současnost. Pokud žijeme budoucností, žijeme ve světě fantazie. Jediná skutečná chvíle je nyní. Tady začíná náš proces změny.

• Musíme se rozloučit s minulostí a všem odpustit.

Pokud se držíme starých křivd a bolestí, jsme to my, kdo trpí. Dáváme moc nad sebou situacím a lidem z minulosti. A tyto situace a tito lidé nás drží v duševním otroctví. Pokud se udržujeme v „neodpouštějícím“ stavu, mají nad námi kontrolu. Právě proto je tak důležitá práce na tom, aby člověk odpouštěl. Odpuštění – tedy akt toho, že necháme odejít ty, kteří nám ublížili – znamená, že necháme odejít identitu sebe coby někoho, kdo byl raněn. Umožní nám to vyprostit se ze zbytečného cyklu bolesti, zlosti a nové viny, která nás vězní v našem vlastním utrpení. Neodpouštíme čin, ale odpouštíme lidem, kteří jej spáchali – odpouštíme jim jejich utrpení, zmatenosti, nešikovnosti, zoufalství a jejich lidskosti. Když ty pocity vypustíme a dovolíme jim, aby odešly, můžeme se pohnout dál.

• Naše mysli jsou vždy spojeny s jednou Nekonečnou myslí.

Jsme spojeni s Nekonečnou myslí, s touto Vesmírnou silou, která nás stvořila, skrz jiskřičku světla uvnitř sebe, naše Vyšší já či Vnitřní sílu. Mysl uvnitř nás je stejná Mysl, jaká řídí celý náš život. Naším úkolem je naučit se poznat zákony života a spolupracovat s nimi. Vesmírná síla miluje vše, co stvořila, ale přitom nám zároveň dává svobodnou vůli činit vlastní rozhodnutí. Je to Síla dobra a řídí vše v našich životech, pokud jí to dovolíme. Není to síla trestající. Je to zákon příčiny a následku. Je to čistá láska, svoboda, porozumění a soucit. Čeká s úsměvem, až se na ni naučíme napojit. Je důležité obrátit své životy ke svému Vyššímu já, protože díky tomu získáme vlastní dobro.

• Milujte sami sebe.

V lásce k sobě buďte velkorysí a milujte bezpodmínečně. Chvalte se, jak jen to jde. Když zjistíte, že jste milováni, vpluje láska do všech oblastí vašeho života a vrátí se vám zmnožená. Tím pádem pomůže láska k sobě samému vyléčit naši planetu. Zloba, strach, kritika a vina plodí více problémů než cokoli jiného, ale my máme možnost změnit své vzorce myšlení, odpustit sobě i druhým a naučit se milovat sami sebe a zanechat tak destruktivní myšlenky a pocity v minulosti.

• Každý z nás se rozhodne na této planetě inkarnovat v určitý čas a na určitém místě, aby se naučil lekce, které nám pomohou v pokroku na naší duchovní, evoluční cestě.

Věřím, že jsme na nekonečné cestě věčností. Vybíráme si své pohlaví, barvu pleti a zemi a pak se porozhlédneme po dokonalém páru rodičů, kteří budou „zrcadlit“ naše vzorce. Všechny události našeho života a všichni lidé, které potkáme, nás naučí cenným lekcím.

Milujte svůj život a sebe… já to tak dělám!

Louise L. Hayová

San Diego, Kalifornie

Úvod

Během posledních zhruba pěti let jsem ubrala na přednáškách a cestování a stala jsem se takovou farmářkou. Většinu času trávím ve své krásné zahradě, která je plná rostlin, květin, ovoce, zeleniny a stromů všeho druhu, a činí mi neobyčejné potěšení se na kolenou vrtat v hlíně. Žehnám té zemi láskou a ona mi bohatě plodí.

Jsem biozahradnice, takže z mého hospodářství neodejde ani list. Všechno jde do kompostu a tak postupně buduji zeminu, aby byla bohatá a výživná. Také co nejčastěji jím svou úrodu, takže si vychutnávám čerstvé ovoce a zeleninu po celý rok.

Své zahrádkářské aktivity zmiňuji jako úvod k části materiálu, který budu prezentovat v této knize. Vaše myšlenky jsou jako semínka, která zaséváte ve své zahradě. Vaše přesvědčení jsou jako její zemina. Bohatá, úrodná země plodí silné, zdravé rostliny. I dobrá semínka bojují v chudé zemině plné plevele a kamenů o život.

Zahradníci vědí, že při zakládání nové zahrady nebo předělávání staré, je nejdůležitější připravit zeminu. Nejdříve je potřeba odstranit kamení, odpad, plevel a staré rostliny. Potom, jestliže to myslíte se zahradničením vážně, budete kopat na hloubku dvou rýčů, abyste opět odstranili kameny a staré kořeny. Potom přidáte co možná nejvíce organické hmoty. Já volím organický kompost, koňský trus a rybí moučku. Na povrch půdy se umístí tři až čtyři palce této hmoty a ta se pak zapracuje do půdy a dobře promísí. V tom už stojí za to něco pěstovat! Cokoli, co z takové půdy vzejde, se stane silnou, zdravou rostlinou.

A tak je to i se zeminou naší mysli – našimi přesvědčeními. Pokud chceme, aby se co nejdříve uskutečnily nové, pozitivní afirmace – tedy myšlenky, které si myslíme, a slova, která říkáme – tak se obzvláště pečlivě věnujme přípravě své mysli na takové nové myšlenky. Můžeme si udělat seznamy všeho, čemu věříme (například čemu věříme v oblasti práce, prosperity, vztahů, zdraví atd.) a můžeme je prozkoumat z hlediska jejich negativity. Můžete se optat sami sebe: chci svůj další život založit na těchto omezujících konceptech? A pak můžete začít kopat (na hloubku dvou rýčů), abyste vykořenili ta stará přesvědčení, která vás nebudou podporovat ve vašem novém životě.

Poté, co se zbavíte co největšího množství starých konceptů, přidejte do své mysli velké množství lásky a práce. Když nyní zasejete nové afirmace, vyklíčí úžasně brzy. A váš život se změní k lepšímu tak rychle, že se budete divit, co se to stalo. Vidíte, vždy se vyplatí věnovat práci navíc přípravě půdy, ať jde o zahradu, nebo o mysl.

V této knize končí každá kapitola pozitivními afirmacemi, které se vztahují k myšlenkám, které jsme právě prošli. Vyberte si takové, které vám dávají smysl, a často si je opakujte. Léčba na konci každé z kapitol je proud pozitivních myšlenek, které vám pomohou měnit své vědomí do podoby systému víry, který podporuje život. Všechny afirmace i léčby jsou v první osobě a v přítomném čase. Nikdy neříkáme „já budu“, „pokud“, „když“ nebo „jako“, protože to jsou proklamace, které znamenají odklad. Kdykoli se věnujeme afirmaci či léčbě, je to vždy „mám“, „jsem“, „já vždycky“ nebo „přijímám“. Tohle jsou proklamace okamžitého přijetí a Vesmír se o ně postará teď!

Prosím, mějte na paměti, že některé myšlenky, které budete v následujících kapitolách číst, pro vás budou mít větší význam než jiné. Možná budete chtít pročíst knihu nejdříve celou a pak se vrátit a pracovat s koncepty, které vám dávají smysl, nebo které se vztahují k vašemu současnému životu. Opakujte si ony afirmace. Čtěte léčby. Učiňte ty ideje součástí sebe samých. Později se můžete věnovat kapitolám, které vás dráždí, nebo o kterých si myslíte, že by se vás rozhodně nemohly týkat.

Jakmile budete silnější v jedné oblasti, přijdete na to, že se vám snáze pracuje i v dalších. A pak zjistíte, že rostete ze semenáčku do vysokého krásného stromu, který má kořeny pevně zapuštěné v zemi. Jinak řečeno, budete kvést v té komplexní, obrovské, krásné, nesrovnatelné věci, které se říká…

Život!

KAPITOLA I.

ZÁLEŽITOSTI DĚTSTVÍ: CO NÁS FORMUJE PRO BUDOUCNOST

„Dívám se zpět na dítě, kterým jsem byl, sláskou avědomím, že jsem udělal to nejlepší, co jsem stehdejšími vědomostmi mohl.“

MOJE ZAČÁTKY

Na mých přednáškách si lidé často říkají, že vypadám vpohodě aže jsem určitě nikdy neměla opravdové problémy. Je to daleko od pravdy. Aosobně neznám žádné dobré učitele, kteří by si neprošli mnoha temnými nocemi duše. Většina znich měla neuvěřitelně těžké dětství. Díky léčení své vlastní bolesti dokážou chápat, jak léčit bolest ostatních.

Můj život byl skvělý do doby, než mi bylo 18 měsíců. Pak se, zejména zmého pohledu, všechno pokazilo.

Moji rodiče se náhle rozvedli. Moje matka byla nevzdělaná žena apracovala jako služka. Prošla jsem sérií pěstounských rodin. Celý můj život se zbortil. Neměla jsem čeho se chytit, ani koho, nebyl nikdo, kdo by mě miloval. Nakonec matka sehnala práci zdomova amohla si mě nechat usebe. Ale vtu chvíli už bylo pozdě na nápravu.

Když mi bylo pět, matka se znovu provdala. Později mi řekla, že se vdávala proto, abych měla domov. Bohužel si vzala muže, který měl tendence ke zneužívání, aživot se nám oběma stal peklem. Vten samý rok mě znásilnil náš soused. Když se na to přišlo, řekli mi, že za to můžu já aže jsem udělala ostudu celé rodině. Případ šel ksoudu, dodnes si vzpomínám, jakým traumatem byla lékařská prohlídka ajak jsem musela vypovídat. Muž, který mě znásilnil, byl odsouzen na 16 let. Žila jsem vhrůze ztoho, že až bude propuštěn, najde si mě, když jsem byla tak zlá holčička, že jsem ho dostala do vězení.

Vyrůstala jsem vdobě hospodářské krize, kdy jsme neměli skoro žádné peníze. Jedna ze sousedek mi dávala deset centů týdně. Peníze šly do rozpočtu naší domácnosti. Vté době se za deset centů dala koupit spousta chleba nebo krabice cereálií. Na moje narozeniny aVánoce jsem od ní dostávala obří sumu– jeden dolar amatka pak šla do obchoďáku Woolworths anakoupila mi prádlo aponožky na celý rok. Ostatní moje ošacení bylo zArmády spásy. Musela jsem do školy chodit všatech, které mi vůbec nepadly.

Moje dětství bylo plné fyzického týrání, tvrdé práce, chudoby aposměšků ve škole. Musela jsem denně jíst syrový česnek, abych nedostala parazity. Nedostala jsem sice žádné červíky, ale nezískala jsem ani žádné kamarády. Byla jsem ta holčička, co divně smrdí adivně se obléká.

Nyní chápu, že mě matka nemohla chránit, protože nebyla schopna chránit ani sama sebe. Byla vychována, že žena musí od muže snést cokoli. Trvalo mi dlouho, než jsem si přišla na to, že vmém životě tomu tak být nemusí.

Jako dítě jsem častokrát slýchala, že jsem hloupá, kničemu aošklivá – cizí fakan, kterého je třeba krmit. Jak jsem se asi mohla cítit dobře, když mě pořád bombardovali negativními afirmacemi? Jako dítě jsem stávala ve škole vkoutě akoukala se, jak si ostatní hrají. Nebyla jsem chtěná ani potřebná ani doma, ani ve škole.

Když jsem byla náctiletá, otčím se rozhodl, že mě už nebude tolik bít. Místo toho za mnou začal chodit do postele. Nastalo nové období hrůzy, které skončilo, až když jsem vpatnácti opustila domov. Vté době jsem byla tak hladová po lásce aměla jsem tak mizivé sebevědomí, že když mě nějaký kluk objal, hned jsem sním šla do postele. Vůbec jsem si sama sebe nevážila, tak jak jsem mohla mít nějaké morální zásady?

Když mi bylo sladkých 16, narodila se mi dcerka. Znala jsem ji jen pět dní, pak jsem ji předala novým rodičům. Když se na to dívám teď sodstupem, myslím si, že to dítě potřebovalo najít cestu koněm rodičům ajá jsem toho byla nástrojem. Se svým nedostatkem sebevědomí anegativními přesvědčeními osobě samé jsem potřebovala zažít pocit ostudy. Všechno to do sebe zapadlo.

CO SE NAUČÍME JAKO DĚTI MÁ VLIV NA TO, ČÍM SE STANEME

Vsoučasnosti se hodně mluví otom, jak špatná jsou těhotenství teenagerů. Jaksi se přehlíží, že žádná dívka, která má nějaké sebevědomí apocit vlastní ceny, by neotěhotněla. Pokud vás vychovávali ktomu, že jste odpad, jsou toho pohlavní ne-moci atěhotenství logickým důsledkem.

Naše děti jsou nejcennější bytosti aje hrozné, jak se sněkterými zachází. Vsoučasnosti jsou vtéhle zemi nejrychleji narůstající skupinou bezdomovců matky sdětmi. Je ostudné, že matky spí na ulici asvůj majetek si vozí ve vozíku ze supermarketu. Malé děti doslova vyrůstají na ulici. Děti jsou našimi budoucími leadery. Jaké hodnoty budou mít děti, které vyrostly bez domova? Jak mohou mít respekt kostatním, když mají tak málo respektu samy?

Od chvíle, kdy jsme dost velcí, abychom dokázali sedět před televizorem, jsme bombardováni reklamami na výrobky, které mají špatný vliv na naše zdraví apocit spokojenosti. Během půlhodinového sledování pořadu pro děti jsem viděla reklamy na nápoje plné cukru, cereálie, sušenky akoláčky plné cukru, ana spoustu hraček. Cukr zesiluje negativní emoce, aproto malé děti tolik křičí. Tyhle reklamy mohou být dobré pro výrobce, ale ne pro děti. Ataké přispívají knašemu pocitu nespokojenosti akchamtivosti. Vyrůstáme vtom, že chamtivost je normální apřirozená.

Rodiče mluví otom, jak hrozné je období, kdy jsou dítěti dva roky. Mnoha lidem nedochází, že jde oobdobí, kdy dítě vyjadřuje myšlenky apocity, které rodiče potlačují. Tyhle potlačené pocity cukr zesiluje. Chování dětí vždy zrcadlí chování dospělých kolem nich. Je to stejné jako steenagery asjejich rebelií. Potlačené emoce rodičů se pro dítě stávají přítěží adítě je otevřeně vyjadřuje vzdorem. Rodiče se tak dívají na to, co sami stvořili.

Dovolujeme dětem, aby stovky hodin sledovaly násilí azločiny vtelevizi. Pak se divíme, proč je tolik násilí azločinů ve školách amezi mládeží vůbec. Obviníme zločince anepřebíráme žádnou zodpovědnost za to, že jsme ksituaci sami přispěli. Není překvapením, že ve školách se vyskytují střelné zbraně. Vtelevizi jsou zbraně kvidění pořád. Děti chtějí to, co vidí. Televize nás učí věci chtít.

Hodně ztoho, co vidíme vtelevizi, nás také učí nerespektovat ženy astarší lidi. Televize nás učí málu pozitivních věcí. Aje to škoda, protože televize má potenciál přispět kpozdvižení lidskosti. Televize napomohla ktomu, jaká je nyní lidská společnost – často chorá adysfunkční.

Zaměřovat se na negativní věci znamená často další negativitu. Proto je jí vdnešním světě tolik. Média – televize, rádio, noviny, filmy, časopisy aknihy– přispívají ktakovémuto zacílení, zejména ve chvílích, kdy zobrazují násilí, zločin azneužívání. Kdyby se média zaměřovala jen na pozitivní věci, zločinu by po nějaké době dramaticky ubylo. Pokud myslíme jen pozitivně, za nějaký čas se náš svět stane pozitivním.

MŮŽEME POMOCI

Existují věci, pomocí kterých můžeme pomoci vyléčit naši společnost. Věřím, že je zásadní ihned zastavit týrání dětí. Týrané děti mají často tak nízké sebevědomí, že znich mnohdy vyrostou zločinci alidé, kteří také týrají druhé. Vězení jsou plná lidí, kteří byli jako děti týráni. Apak je pokrytecky trestáme, když už jsou dospělí.

Žiji vmírové společnosti.

POROZUMĚT SVÉMU VNITŘNÍMU DÍTĚTI

AFIRMACE PRO BUDOVÁNÍ SEBEVĚDOMÍ

JSEM DOKONALÝ PŘESNĚ TAKOVÝ, JAKÝ JSEM

Table of Contents

Předmluva

Úvod

Kapitola I. ZÁLEŽITOSTI DĚTSTVÍ:CO NÁS FORMUJE PRO BUDOUCNOST

MOJE ZAČÁTKY

Co se naučíme jako děti má vliv na to, čím se staneme

MŮŽEME pomoci

Porozumět svému vnitřnímu dítěti

Afirmace pro budování sebevědomí

JSEM DOKONALÝ PŘESNĚ TAKOVÝ, JAKÝ JSEM