Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Zuzana Pospíšilová

Hravá škola vaření

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5396. publikaci

Ilustrace Drahomír Trsťan
Odpovědná redaktorka Helena Varšavská
Sazba a zlom Antonín Plicka
Zpracování obálky Antonín Plicka
Počet stran 88
Vydání 1., 2014

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a.s., 2014
Cover Illustration © Drahomír Trsťan

ISBN 978-80-247-4265-6

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Antonín Plicka

ISBN 978-80-247-8933-0 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-8934-7 (ve formátu EPUB)

Předmluva

Vaření, pečení, smažení… Zkrátka práce v kuchyni je pro mnoho dětí zajímavá a tak trochu tajuplná disciplína. Podobá se kouzlení. Hromádka potravin se během pár chvil promění v báječné jídlo. Díky této knížce můžete nahlédnout kuchařům pod pokličku a naučit se samostatně připravit pár jednoduchých jídel. Najdete tady recepty pro snídaně, svačiny, obědy i večeře.

Než se pustíte do kuchtění, je potřeba vědět, že práce v kuchyni je sice vzrušující, ale taky nebezpečná, a proto je nezbytné, abyste pracovali raději pod dohledem někoho dospělého. Maminka nebo babička vám jistě rády pomohou. Zejména krájení, strouhání a práce se sporákem a troubou vyžadují dohled dospělého, jinak hrozí riziko pořezání, popálení nebo opaření. Když budete opatrní a budete dbát rad maminky nebo babičky, které mají s vařením dlouholeté zkušenosti, nemusíte se ničeho bát.

Vychutnejte si ten skvělý pocit, kdy vlastníma rukama vytvoříte skvělé jídlo. Návody v knížce vám poradí, jak na to. Stačí si jen jednotlivé recepty pozorně přečíst. Rozhodně stojí za to alespoň to zkusit!

Takže DOBROU CHUŤ!

A ještě něco. Vaření nemusí být jen pro holky!

Zmrzlinářka, nebo kuchařka?

„Babi, čím jsi chtěla být, když jsi byla malá?“ zeptala se Magdička své babičky.

„Nejdříve jsem chtěla být prodavačkou zmrzliny, protože jsem si přála tajně ochutnávat všechny druhy zmrzliny.“

„Jé, to máš pravdu. Taky mě vždycky mrzí, že si musím vybrat jenom jeden nebo dva kopečky,“ vykřikla rozverně malá vnučka. Seděla na posteli s šátkem okolo krku a na nočním stolku měla heřmánkový čaj. Dostala angínu a nemohla do školy, tak přijela hlídací babička.

„Babi, já jsem asi stejná jako ty,“ dodala na závěr a babička se rozesmála.

„Asi už to tak bude!“ přikývla.

„A proč jsi teda nakonec byla učitelka?“ divila se malá Magda.

Babička byla tou otázkou trochu zaskočená, ale nakonec Magdičce odpověděla: „Protože časem jsem zjistila, že prodávat zmrzlinu může úplně každý, ale učit děti můžou jenom někteří.“

„Ještě by se mi líbilo být dortářka,“ nevzdávala se vnučka.

„Cože?“ babička nechápavě zvedla obočí.

„Chtěla bych péct dorty!“ vysvětlila Magdička.

„Aha!“ rozesmála se babička. „Ale to nedělají dortářky, ale cukrářky. Ty pečou sladkosti z cukru.“

„Nebo budu kuchařka. Strašně moc bych chtěla umět vařit,“ svěřila se Magdalenka.

„Tak musíš mamince v kuchyni při vaření pomáhat a ledacos při tom pochytíš, uvidíš! Já jsem se taky naučila vařit pomáháním!“

„Zkoušela jsem to, ale maminka má pocit, že jí při vaření překážím. A taky se bojí, abych se neřízla nožem, nestrouhla na struhadle nebo nerozmixovala v mixéru. Myslí si, že jsem mimino!“ řekla dotčeně Magda. Mimino už rozhodně není. Chodí do první třídy a po prázdninách už půjde dokonce do druhé.

„A ty už by ses opravdu chtěla naučit vařit?“ zeptala se babička.

Magdě se rozzářily její veliké modré oči. Honem přikývla.

„Tak se domluvím s maminkou, jestli bys nemohla být o prázdninách u mě aspoň dva týdny, a pak budeme spolu vařit!“ navrhla babička a Magda úplně zapomněla na svou nemoc. Skákala na posteli jako na trampolíně, až ji babička musela napomenout.

„A nešlo by to už teď?“ škemrala Magdička.

„Ne, ne,“ zavrtěla hlavou babička. „Když jsi nemocná, tak do kuchyně nesmíš. Mohla bys přenášet bacily.“

Magda se tvářila zklamaně, ale zklamání bylo brzy vystřídáno dlouhým obdobím těšení.

Jede se k babičce!

Trvalo to ještě dlouhé dva měsíce, než se dostavily toužebně očekávané prázdniny. Magda si za pomoci maminky sbalila kufr s věcmi, které si vezme k babičce. Přibalila samozřejmě i vysvědčení, aby se mohla pochlubit samými jedničkami. Babička, jako bývalá paní učitelka, to určitě ocení.

„Jen se neboj, já už si nějak poradím,“ uklidňovala maminku babička.

„A jakou?“