Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Jarmila Kršková

Frivolitková krajka

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

jako svou 5601. publikaci

Fotografie v knize a na obálce Alexander Kršek

Kresby Jarmila Kršková

Návrh grafické úpravy a obálky, sazba Jana Řeháková, DiS.

Odpovědná redaktorka Ing. Jana Minářová

Náhrdelník na straně 6 navrhla a dečku na straně 98 uvázala Lenka Hašková

Dečka na straně 50 je uvázána podle návrhu Jana Stawasze

Počet stran 112

První vydání, Praha 2014

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2014

Cover Design © Jana Řeháková 2014

Doporučení a pracovní postupy v této knize byly autorkou ověřeny, přesto za ně nelze převzít zodpovědnost. Autor ani nakladatelství neručí za jakékoliv věcné, osobní ani majetkové škody. Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978‒80‒247‒4233‒5

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Milan Vilímek Jihlavský

ISBN 978‒80‒247‒9356‒6 (ve formátu PDF)

ISBN 978‒80‒247‒9357‒3 (ve formátu EPUB)

poděkování

Pokud frivolitkovat vůbec neumíte a chcete se tuto techniku naučit, případně pokud frivolitky umíte a rádi byste se přiučili nějaké další triky, ale nedostatečné jazykové znalosti vám brání využít předlohy na internetu či v zahraniční literatuře, potom je tato kniha určena právě vám.

Poděkování

Chtěla bych poděkovat především své mámě, která mě v této činnosti odmalička podporovala, ačkoliv sama frivolitkovat neumí, a tátovi, který mi kdysi dávno vyrobil mé první člunky, ještě v době, kdy u nás nebyly v obchodech k dostání. Dále všem frivolitkářkám, díky kterým dnes umím všechno to, co umím .

Mé velké díky patří i všem lidem z Grady, díky kterým mohla tato kniha vyjít.

Jmenovitě bych pak chtěla poděkovat Denise Šiškové a Lence Haškové, které mi při tvorbě knihy pomáhaly a dodávaly mi sílu to nevzdat a Janě Minářové, nejen za povzbuzující slova, ale hlavně za její trpělivost.

Děkuji, Jarmila Kršková (jarmila.krskova@gmail.com)

úvod

Frivolitky mi učarovaly ještě v době, kdy jsem byla malá a pravidelně jsem je vídala v jednom německém časopise. Německy jsem sice neuměla ani slovo a ani jsem neznala nikoho, kdo by tuto ruční práci ovládal, ale má tvrdohlavost a touha naučit se něco tak krásného mi pomohly tyto problémy překonat. Navíc to v té době byla technika, kterou téměř nikdo neuměl a o to více jsem se ji chtěla naučit.

Frivolitková krajka se skládá ze slziček a obloučků vytvořených frivolitkovým uzlíkem a spojovaných pomocí pikotek. Podle některých zdrojů pochází tato technika z Orientu a po Evropě se rozšířila z Itálie. Faktem je, že nevím, kdy, kde a jak ve skutečnosti začali lidé frivolitkovat. Pravděpodobně to neví nikdo, historií se zde však zabývat nechci.

Frivolitky můžeme zhotovit pomocí člunku, speciální jehly nebo oboustranného frivolitkového háčku. Tato kniha se věnuje výlučně frivolitkám vázaným pomocí člunku.

Naučit se frivolitkovat na jehle je jednodušší, nemusíme „překlápět“ uzlíky. Samotné frivolitkování je pak rychlejší. S jehlou můžeme vytvořit prakticky všechno to, co s člunkem, ale obzvláště vhodná je na ty keltské frivolitky, které s klasickým člunkem neuvážeme. Pokud vzdáte snahu naučit se pracovat s člunkem, radím, zkuste dát šanci jehle.

Frivolitky zhotovené oboustranným háčkem pochází zřejmě z Japonska. Mají tu výhodu, že pracujeme přímo nití z klubíčka a tím pádem nevadí ani silnější příze (velikost klubíčka není nijak omezena). Tato metoda však není zvlášť rozšířena. Můžeme zkusit i tzv. „háčkované frivolitky“ (cro-tatting), na které stačí jednostranný frivolitkový háček, tímto způsobem však nelze vytvořit obloučky (ty jsou nahrazeny háčkovanými prvky, např. řetízkem).

Snažila jsem se psát zkrácené postupy a diagramy tak, abyste byli schopni číst i návody v angličtině. Internet je frivolitek „plný“, v Česku to ale bohužel není moc znát. Ke každému prvku uvádím anglický název, abyste si k němu mohli najít na internetu další obrázky či videa. Na konci knihy najdete jednoduchý slovník, který vám snad pomůže i při čtení psaných postupů.

Také bych se chtěla omluvit za názvosloví používané v této knize. Anglické názvy jsou naprosto v pořádku a můžete podle nich směle vyhledávat na internetu (ideálně ve spojení se slovem „tatting“ či „tatted“ = frivolitky, frivolitkovaný), ale co se českých názvů týče, některé jsou doslova mými výmysly, protože jsem se s nimi v češtině prostě nesetkala.

Od doby, kdy jsem se naučila slzičku, pikotku a oblouček a myslela si, že to je všechno, uplynulo hodně času, ale pořád si pamatuji své začátky. Netvrdím, že vám půjde všechno hned, že vezmete člunek do ruky a za chvilku ho položíte s kouskem krajky, že se u ničeho nezapotíte a ani jednou nebudete mít chuť ten člunek zahodit a už ho nezvednout – to bych zřejmě lhala. V těchto chvílích si řekněte, že když to zvládne i dítě, zvládnete to také. Myslím si, že frivolitky jsou tím hezčí, čím víc lidí se jim věnuje, a proto se chci s vámi podělit o své vědomosti. Také vím, že neexistuje žádné „správně“ a že se dá neustále vymýšlet něco nového a proto bude fajn, pokud nás na to vymýšlení bude víc.

Nenapadá mě, co dodat, tak směle do toho…

pomůcky

Člunek (tatting shuttle)

Nejdůležitější ze všech pomůcek je frivolitkový člunek:

Existuje množství druhů člunků akaždý znich má své příznivce, takže bohužel nemůžu doporučit ten „nejlepší“, doufám ale, že při výběru toho vhodného pomůže následující přehled.

Podle způsobu navinutí příze známe člunky se schovanou nití (1–14, 17) nebo otevřené člunky (15, 16, 18).

Člunky se schovanou nití jsou (až na výjimky) složeny zvíce částí apříze je schovaná uvnitř, díky tomu se (samozřejmě kromě už odmotaného kousku) nešpiní aneopotřebovává. Tyto člunky mívají většinou tvar, který se dobře drží jakýmkoliv způsobem ajsou tedy vhodné pro všechny způsoby vázání.

Otevřené člunky mívají přízi namotanou přes povrch člunku vzářezech ata tím pádem není nijak chráněna. Do této skupiny spadá množství krásných aoriginálních člunků, nicméně práce snimi většinou není tak pohodlná jako sčlunky zprvní skupiny.

Rozhodující při výběru pro nás může být ito, zda je součástí člunku cívka. Výhodou člunků scívkou (10, 11) je, že se snadněji navíjejí ataké, že můžeme mít vícero cívek atedy nemusíme přemotávat přízi při střídaní projektů. Na člunek bez cívky se zase většinou vejde víc příze. Unás jsou kdostání dva druhy člunků scívkou – šedé abarevné. Špička šedého člunku usnadňuje navíjení tím, že na ni lze nastoknout cívku, ubarevných člunků takto nefunguje.

Součástí člunku může být išpička (12–14) nebo háček (9–11). Výhoda háčku je zřejmá – vpřípadě, že máme háček na člunku, nepotřebujeme přídavný háček. Na druhé straně háček může někomu překážet, což ostatně platí ipro člunky se špičkou.

Špička může posloužit jako háček na spojování (v případě větších pikotek), primárně ale slouží kpárání uzlíků. Špičky na plastových čluncích bývají náchylné na zlomení.

Jednoduchý člunek bez špičky nebo háčku sice nepřináší žádné speciální výhody, ale tím, že nikde nic nepřekáží, je podle mého názoru pro začátečníky nejvhodnější.

Člunky mívají různé velikosti astejně jako ujednotlivých typů člunků, ani vtomto případě nelze říct, která velikost je nejlepší. Pokud máte menší dlaň, zřejmě vám bude vyhovovat imenší člunek. Každopádně na menší člunek se většinou vejde méně příze azvlášť při použití hrubší příze může být časté navazování na obtíž. Příliš velké člunky (1) už nejsou tak pohodlné na práci aje potřeba si na ně zvyknout, hodí se na práci třeba svlnou, případně při použití velkého množství korálků.

Existují itzv. keltské člunky (16), které jsou tak úzké, že se dají provléct běžnou slzičkou ajsou vhodné na proplétané frivolitky, které sběžným člunkem prakticky nejde zhotovit.

Jsou různé způsoby, jak si člunek vlastnoručně vyrobit. Na fotografii je kromě koupených člunků imůj první člunek, který mi táta vyrobil zjednorázového zapalovače (17) ajednoduchý plochý člunek, vyrobený ze samosmršťovací fólie (18).

Většinu krajek zhotovujeme člunkem aklubíčkem nebo dvěma člunky, přičemž použití dvou člunků výrazně rozšíří naše možnosti, proto pro začátek doporučuji koupi dvou člunků.

Příze (thread)

Na frivolitky člunkem se hodí běžné háčkovací avyšívací příze. Někdo upřednostňuje tenké, někdo hrubší – pro začátek doporučuji Sněhurku, která mi na učení (i spřihlédnutím kceně) připadá optimální aproto jsou ivšechny učební vzorky vtéto knize zhotoveny právě zní.

Z tenčích přízí je především pro svou barevnost oblíbená Perlovka, zhrubších například Maxi nebo Monika. Zčeských přízí musím zmínit iKordonet, který se na rozdíl od výše zmíněných vyrábí vrůzných tloušťkách. Výborné jsou též příze značky Anchor.

Nebudu rozpisovat vlastnosti jednotlivých přízí, protože stejně jako učlunků, ivtomto případě pro někoho dokonalá příze připadá jinému nepoužitelná. Nebojte se experimentovat abrzy určitě najdete svého favorita.

Poznámky: Frivolitkovat se dá ize šicí nitě, provazů, nebo třeba zdrátků – tady se fantazii opravdu meze nekladou. Sněhurka mírně chlupatí aněkde může být mírně tenčí než jinde, takže se nebudu tvářit, že je dokonalá. Pokud zjistíte, že vám nevyhovuje, zkuste jinou.

Háček (crochet hook)

Háček (1) slouží ke vzájemnému spojování slziček aobloučků, případně provlékání příze korálky. Můžeme používat háček na člunku, nebo klasický háček na háčkování, přičemž velikost záleží od tloušťky používané příze. Já osobně upřednostňuji tenčí háčky, například háček č. 14 (tento háček je vsazen ido „multinástroje“ na obrázku, který mi zhotovil šikovný řezbář). Pomocí tenkého háčku provlékneme ihrubší přízi, opačně to ale platit nemusí.

Nůžky, řezač příze (scrissors, thread cutter)

Nůžky (5) na samotné frivolitkování nepotřebujeme (výjimku tvoří snad jen rozstřižené pikotky), nicméně po ukončení práce musíme odstřihnout přebytečnou přízi ana rozdíl od háčkování nebo pletení to většinou bývá po ukončení každého řádku. Řezač (4) je vhodný například do letadla, kde by mohly být nůžky vyhodnoceny jako nebezpečný předmět, stejně dobře však poslouží iklasický páráček (2).

Ostatní pomůcky

Následující pomůcky nám usnadní nebo zpříjemní práci, určitě se ale obejdeme ibez nich.

Šablonky (picot gauges) (8)

Bez šablonek se většina frivolitkářek snadno obejde, apokud je náhodou budeme potřebovat, snadno si je vyrobíme třeba zkartonu. Používají se pro uvázání pikotky konkrétní velikosti, ať už uvšech pikotek, nebo pouze uvzorů, ve kterých se vyskytují různé velikosti pikotek.

Jehly (needles), korálkové jehly (beeding needles) (13, 14)

Jehly slouží hlavně kzapošívání konců, případně kpárání. Speciální korálkové jehly používáme při navlékaní korálků na přízi. Pro práci skorálky mám nejraději jehlu suchem po celé své délce (big eye needle) (14).

Kancelářské sponky (paperclips) (10), spínací špendlíky (safety pins) (11), ozdobné zarážky (strivers) (12)

Slouží jako „zarážka“ pro pikotky zespodu obloučku (na vodící niti), případně jimi můžeme označit konkrétní místo vkrajce. Ozdobné zarážky si můžeme vyrobit sami, nicméně já pro tento účel používám náušnice.

Korálky (beads), bižuterní komponenty (jewelry components) (15)

Korálky dodají ijednoduché krajce „šmrnc“ apráce snimi není nijak náročná, proto se soblibou používají například při výrobě bižuterie. Existují různé způsoby jak kombinovat frivolitky akorálky, fantazii se meze nekladou. Většinou se používá rokajl, který se vejde ina člunek, ale vpodstatě je možné použít jakýkoliv druh korálků. Při tvorbě bižuterie samozřejmě potřebujeme irůzná zapínání, kroužky či náušnicové komponenty.

Špendlík (pin) (3)

Špendlík (ve svém nástroji mám zapracovaný čalounický špendlík) se hodí hlavně na párání chybně uvázaných uzlíků. Pokud krajku vypereme anevypínáme ji přes pikotky, špendlíkem ještě za mokra upravíme tvar pikotek.

Cívky (thread winder) (9)

Po ukončení práce nám většinou na člunku zůstane příze, kterou nebudeme chtít ihned spotřebovat. Kjejímu uchování výborně poslouží různé cívky.

Navlékač zubní nitě (floss threader) (6)

Držák klubíčka (ball holder) (7)

Table of Contents

poděkování

úvod

pomůcky