Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Gerlinde Baumann

BIBLE

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 4680. publikaci

Z německého originálu Die Bibel, Wissen was stimmt (ISBN 978-3-451-6132-5), vydaného nakladatelstvím Verlag Herder GmbH, Freiburg, v roce 2008, přeložila PhDr. Mgr. Mgr. Mgr. Jana Bílková, Ph.D.

Odpovědný redaktor Zdeněk Kubín

Sazba a zlom Radek Vokál

Počet stran 88

Vydání 1., 2012

Vytisklo Tisk Centrum s.r.o.

Moravany u Brna

Gerlinde Baumann, Die Bibel. Wissen was stimmt © 2008 Verlag Herder GmbH, Freiburg im Breisgau

Cover Layout: R·M·E Roland Eschlbeck

Czech edition © Grada Publishing, a.s., 2012

Cover Photo © fotobanka Allphoto

ISBN 978-80-247-3912-0

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-7685-9 pro formát PDF

ISBN 978-80-247-7686-6 pro formát EPUB

O knize

Bible je bestseller. Ale kdo ji četl? Jak je to vlastně s Knihou knih? Kdo ji napsal? „Písmo svaté“ a „slovo Boží“ – co to znamená? Hovoří Bible bezprostředně ke každému člověku, nebo jí mohou rozumět pouze odborníci? O co jde ve Starém zákoně a jaký má význam? O čem Starý zákon vypráví? Co znamená pro křesťany a židy, že Starý zákon je Písmo svaté obou náboženství? – Zde najdete odpovědi na otázky týkající se vzniku Bible a světa, ve kterém vznikla, jejího výkladu, významu pro dnešní život a také jejích temných stránek. Kniha nezapomíná ani na jasný přehled a přesné informace o tom, co všechno jste kdy chtěli vědět o Bibli.

O autorovi

Gerlinde Baumann, doktorka teologie, narozena v roce 1962, vystudovala evangelickou teologii, egyptologii a orientalistiku. Promovala v roce 1997; v roce 2003 byla jmenována farářkou; roku 2004 se habilitovala. Od té doby externě vyučuje Starý zákon na oboru Evangelická teologie na univerzitě v Magdeburgu. Je autorkou četných publikací.

Úvod

Bible je světový bestseller. Biblické společnosti na celém světě vydaly v roce 2006 přes 25,7 milionů exemplářů Bible; včetně částečných Biblí je to téměř 400 milionů.

Bible drží rekordy nejen v oblasti kvantitativního rozšiřování. Ovlivňuje kultury celého světa tak jako žádná jiná kniha. Už téměř dvě tisíciletí formuje používání Bible v křesťanství a judaismu části Předního východu a Evropy. Vlivem křesťanské misijní činnosti v Africe, Asii a Americe poznaly Bibli i tyto kultury. Sotva existuje nějaký kulturní prostor, který by nepřišel do kontaktu s Biblí.

Vnímání Bible je ovlivněno kulturními předpoklady nebo určitými schématy. Ta mohou být kulturní či náboženské povahy nebo mohou být dány aktuálními problémy. A tak přetrvávají i v judaismu a křesťanství spory týkající se přiměřeného výkladu Bible. Stále se vedou diskuse o tom, jak se má s Biblí správně zacházet.

Tato kniha se snaží odpovědět na důležité otázky týkající se Bible. Odpovědi jsou koncipovány na základě současného stavu biblických věd. Pozornost je stručně věnována i vzniku a obsahu (2.), světu (3.) a výkladu (4.) Bible. Zvláštní pozornost je věnována třem problematickým oblastem textu (5.). Při výkladu jsou zohledňovány především rozhodující evropské tradice: Vedle judaismu jsou to tři velká křesťanská vyznání: ortodoxní, katolické a protestantské. Obě posledně zmíněná zabírají největší prostor, protože jsou u nás nejsilněji zastoupena v církvi i ve vědě.

Za rozhovory a podněty děkuji Judith Hartenstein a Karin Finsterbuch.

Bible ajejí vznik

»Bible je slovo Boží«

Co je Bible?

Bible je vprvé řadě kniha. Podle názoru mnoha věřících křesťanů je to kniha, která obsahuje slovo Boží. Jak ale může být slovo Boží, které má být aktuální vkaždé nové životní situaci, obsaženo ve starověké knize?

Bible včeštině: vždy je to překlad

Abychom mohli odpovědět na otázku ohledně charakteru Bible, aniž bychom se hned dostali do hlubokých debat onáboženství nebo vyznání, chceme se nejprve – pokud možno nezaujatě – přiblížit. Podívejme se na Bibli, jak je kdostání vknihkupectví. Na obalu knihy nebo na titulní straně najdeme informaci, že nedržíme vrukou pouze Bibli, ale například Bibli »v překladu Martina Luthera«, »Jednotný překlad Starého aNového zákona«. Existuje tedy více různých Biblí, přesněji řečeno překladů Bible. Bible nebyla původně sepsána česky, nýbrž hebrejsky, aramejsky ařecky.

»Nejen tato kniha, ale také Tóra, Proroci adalší spisy vykazují nemalý rozdíl, když je čteme vpůvodním jazyce.«

Sirach, prolog

Množství překladů

Držíme tedy vrukou jeden zčetných překladů Bible. Když se podíváme do obsahu, zjistíme, že Bible jako taková se skládá zmnoha knih. Vpodstatě to totiž není kniha, ale celá knihovna. Slovo »bible« původně pochází zřečtiny. Už vBibli samotné (První kniha Makabejská 12,9) najdeme označení ta biblia ta hagia– »svaté knihy«. »Bible« původně označovala knihy Starého zákona. Od 2. století po Kr. bylo toto jméno vkřesťanství rozšířeno ina novozákonní texty.

Mikra´ aTaNaK     vjudaismu

Judaismus nazývá korpus textů »Biblí« jen zřídkakdy. Nazývá se »Mikra´« (Čtení) nebo »TaNaK«, což je umělé slovo vytvořené zpočátečních písmen hebrejských označení tří kanonických částí: Tóra (Ukazatel)– Nebiim (Proroci)– Ketubim (Spisy). Ve středověkém křesťanství už není slovo biblia chápáno vřeckém plurálu (množném čísle), nýbrž vlatinském singuláru (jednotném čísle): »kniha«. Odtud je vytvořeno české slovo »bible«– taktéž jako singulár. Tak postupně upadlo vzapomenutí, že Bible je vlastně soubor knih, ane jediná kniha. Rozsah této »knihovny« kolísá podle náboženství avyznání.

ta biblia, knihy, se vkřesťanství stávají Biblí

Když se podíváme na grafické ztvárnění Bible, vzhledem kostatním knihám je na první pohled nápadné, že knihy jsou většinou opatřeny dílčím záhlavím atext je členěn pomocí čísel. To jsou dodatky současných vydavatelů. Členění na kapitoly bylo zavedeno teprve ve 13. století, členění do veršů ještě později. Obojí u mnohých biblických knih kolísá (např. Jozue 3–4). Ještě silněji se dílčí nadpisy liší podle překladů. Člení text do odstavců apomáhají čtenářům zorientovat se. Při tom zaměřují pozornost na určité téma. Dodatky ktextu jsou tedy důležitým nástrojem řízení četby.

Bible jako slovo Boží?

Čí slova očekáváme, že najdeme, když čteme Bibli– »slovo Boží«? Zřejmě slova samotného Boha. Pokud začneme sčetbou první knihy Bible, pak ve svém očekávání nebudeme zklamáni. Zde se skutečně líčí, jak Bůh iniciuje stvoření svým slovem. Při dalším čtení však zjišťujeme, že vmnohých kapitolách biblických knih oBohu téměř nebo vůbec není řeč. Je Bible ina takových místech slovem Božím? Je Bible slovem Božím jen někdy? Na tuto otázku věřící odpovídají různě. Pro mnohé je Bible jako celek svědectvím Božího slova avůle, aniž by každé konkrétné slovo musel vyslovit nebo napsat Bůh. Jiní se domnívají, že každé slovo pochází od Boha. Většina věřících křesťanů považuje Bibli za svědectví lidských zkušeností sBohem, což je třeba chápat ivhistorickém akulturním kontextu doby jejího vzniku. Tuto souvislost ozřejmuje formulace »slovo Boží ve slově lidském«.

Původní zdroje Písma: papyrus apergamen

Pro věřící je už od počátku důležitá tradiční verze Bible. Nešlo jim však ani tak ozachování »originálních textů«, jako mnohem spíše oopisy, které bylo třeba neustále pořizovat. Byly často napsány na papyru– levném materiálu zpalmových vláken, který není příliš trvanlivý. Na konci tisíciletí zůstaly zachovány pouze papyry vpouštním klimatu. Trvanlivější, ale podstatně dražší byl pergamen, který se vyráběl ze zvířecí kůže. Ve větším rozsahu se používal teprve vpokřesťanské době.

Kumrán

Zjaké doby pocházejí nejstarší »originály« biblických textů? Tuto otázku lze sotva zodpovědět, aniž bychom si současně nepoložili otázku na spolehlivost avěrnost antické verze. Část Starého zákona je zachována vtextech Kumránu. Od roku 1947 se vedle dalších objevů nacházejí vžidovské poušti apostupně se zpřístupňují vědecké veřejnosti. Texty Kumránu se vztahují ke společenství esenců. Tato židovská sekta žila vobou předkřesťanských staletích odloučeně u Mrtvého moře.

Texty Kumránu se zčásti skládají znové tvorby esenců, ale zčásti ize starozákonních textů, jako jsou žalmy, kniha Izajáš nebo spisy proroků. Esenci však při opisování textů do nich zanesli svou teologii. Proto tyto verze textů úplně neodpovídají jejich nejstarší podobě.

Rané překlady Starého zákona

Už vpředkřesťanské době byl několikrát přeložen hebrejský Starý zákon. Iztoho se dochovaly fragmenty. Překlady avysvětlení hebrejského Starého zákona se varamejštině nazývají targumy. Aramejština je od období nadvlády Peršanů (od roku 539 př. Kr.) převládajícím jazykem Předního východu. Tím je omezeno rozšiřování hebrejštiny: Už ji neovládají všichni věřící, takže vzniká nutnost do té doby vzniklých biblických spisů. Targumy umožňují vhled do teologických názorů své doby ajsou důležitým svědectvím dochování starozákonních textů. Nicméně na mnoha místech text doplňují avysvětlují, aproto mají pro rekonstrukci nejstarších pojetí textů jen omezenou hodnotu. Nejstarší dochované fragmenty targumů pocházejí zKumránu.

Septuaginta: řecká verze Starého zákona

Zpodobných důvodů, ze kterých vznikl aramejský překlad, vznikl iřecký překlad Starého zákona: Od Alexandrova tažení (334–323 př. Kr.) akonce perské říše nastoupila řecká kultura ajazyk své vítězné tažení Orientem. Současně se rozšiřuje raný judaismus ido řecky mluvících oblastí Středomoří. Od této doby vzniká řecký překlad Starého zákona. Je nazván Septuaginta, tedy »sedmdesát«, protože podle vyprávění Aristeova dopisu (kolem 100 př. Kr.) přeložilo 72 učenců zJeruzaléma ve 3. století př. Kr. hebrejský text prvních pěti biblických knih pro alexandrijskou knihovnu do řečtiny. Historicky to spíše neodpovídá; pravděpodobnější je, že Septuaginta vznikala od 3. století př. Kr. Nejstarší zachované fragmenty pocházejí z2. století př. Kr. Septuaginta obsahuje vedle (často interpretovaných) překladů hebrejských spisů také deuterokanonické spisy Starého zákona. Ty pocházejí zdoby, kdy ostatní spisy Septuaginty byly už přeloženy.

Vulgata: latinský překlad Starého zákona

Pro rekonstrukci původního znění biblických textů jsou důležité ještě další antické verze textů. Knim patří syrská verze (Pešita) alatinská verze (Vetus Latina; Vulgata). Hodnotu těchto textů je třeba vždy zvážit. Zatímco na některých místech představují překlad zřečtiny, někdy se iodchylují astávají se samostatným textem.

Masoretický text

Nejstarší formou textu Starého zákona je podle názoru biblických věd »masoretický text«. Souvisí sčinností židovských učenců, masoretů. Čím je tento text tak spolehlivý? Je napsaný vhebrejštině, tedy vpůvodním biblickém jazyce. Není to žádný interpretační překlad do jiného jazyka, jako jsou aramejské targumy nebo řecká Septuaginta či text steologickými poznámkami, jako jsou texty zKumránu. Dochovaná masoretická vydání jsou ovšem výrazně mladší než třeba texty zKumránu. Podkladem dnešní vědecké práce anovějších překladů Starého zákona je »Biblia Hebraica Stuttgartensia«, která je od roku 1977 kdispozici kompletní. Do značné míry se opírá omasoretický opis zroku 1008 po Kr., tedy o»Codex Leningradensis«.

Ten byl pojmenován podle místa, kde se vté době nacházel– dnešního Petrohradu. Do jaké míry tento text skutečně na všech místech dosvědčuje nejstarší pojetí, otom se diskutuje vbiblických vědách (exegeze).

Původním jazykem Nového zákona je řečtina

Tento přehled se vztahuje »pouze« na opisy biblických textů. Jejich znění však vzniklo dříve a– zpohledu biblických věd– většinou vznikaly delší dobu. Tím se zabývá následující kapitola.

»Bible nespadla znebe«

Kdo napsal biblické texty?

Nejstarší texty Bible jsou staré 3 000 let

Exodus 15,20–21

Tóra vjudaismu, Pentateuch vkřesťanství: pět knih Mojžíšových

Knihy Jozue, Soudců aRút

Knihy Samuelovy, Královské aLetopisů

Ezdriáš aNehemjáš

Ester, Tóbit aJúdit

Knihy Makabejské

Velcí proroci: Izajáš, Jeremjáš aEzechiel

Izajáš 40,1–2

Malí proroci (»Dvanáct proroků«)

Daniel

Žalmy

Kniha přísloví, Jób aKazatel

Píseň Šalamounova

Moudrost Šalamounova

Sírachovec

Nový zákon

Synoptická evangelia: Matouš, Marek, Lukáš

Skutky apoštolské

Listy Nového zákona

Pavel: první křesťanský misionář

»Skutečný« nebo »deuteropavlovský«?

Pastýřské listy

Katolické listy

List Židům

Zjevení Janovo

»Bible je jeden zvelkých svatých textů stejně jako védy nebo korán«

Čí »Písmo svaté« je Bible a vjaké formě?

Písma svatá: normy pro život

svatý– klasický– kanonický

Kanonické spisy: to, co patří ke kánonu, je směrodatné

Judaismus: Tóra vyjadřuje závaznou Boží vůli

Pro křesťanství ajudaismus je kánon pevně stanoven teprve ve 4. století po Kr.

Konstantinovský obrat

Doslovné znění Bible není vkřesťanství kanonizováno

Jak končí modlitba Otče náš?

Reformátoři akánon Bible

Tóra,

Nový zákon doplňuje Starý zákon

Table of Contents

O knize

O autorovi

Úvod

Bible a její vznik

»Bible je slovo Boží«

Co je Bible?

Bible v češtině: vždy je to překlad

Množství překladů

Mikra´ a TaNaK v judaismu

ta biblia, knihy, se v křesťanství stávají Biblí

Bible jako slovo Boží?

Původní zdroje Písma: papyrus a pergamen

Kumrán

Rané překlady Starého zákona

Septuaginta: řecká verze Starého zákona

Vulgata: latinský překlad Starého zákona

Masoretický text

Původním jazykem Nového zákona je řečtina

»Bible nespadla z nebe«

Kdo napsal biblické texty?

Nejstarší texty Bible jsou staré 3 000 let

Tóra v judaismu, Pentateuch v křesťanství: pět knih Mojžíšových

Knihy Jozue, Soudců a Rút

Knihy Samuelovy, Královské a Letopisů

Ezdriáš a Nehemjáš

Ester, Tóbit a Júdit

Knihy Makabejské

Velcí proroci: Izajáš, Jeremjáš a Ezechiel

Malí proroci (»Dvanáct proroků«)

Daniel

Žalmy

Kniha přísloví, Jób a Kazatel

Píseň Šalamounova

Moudrost Šalamounova

Sírachovec

Nový zákon

Synoptická evangelia: Matouš, Marek, Lukáš

Skutky apoštolské

Listy Nového zákona

Pavel: první křesťanský misionář

»Skutečný« nebo »deuteropavlovský«?

Pastýřské listy

Katolické listy

List Židům

Zjevení Janovo

»Bible je jeden z velkých svatých textů stejně jako védy nebo korán«

Čí »Písmo svaté« je Bible a v jaké formě?

Písma svatá: normy pro život

svatý – klasický – kanonický

Kanonické spisy: to, co patří ke kánonu, je směrodatné

Judaismus: Tóra vyjadřuje závaznou Boží vůli

Pro křesťanství a judaismus je kánon pevně stanoven teprve ve 4. století po Kr.

Konstantinovský obrat

Doslovné znění Bible není v křesťanství kanonizováno

Jak končí modlitba Otče náš?

Reformátoři a kánon Bible

Nový zákon doplňuje Starý zákon