Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Moje poděkování: M. Paulové, J. Zezulákové a A. Mydlilové za cenné rady.
Maminkám z ambulance a internetové poradny za inspiraci.
J. Jášové, P. Konečné a T. Markové za doplňující praktické zkušenosti.
J. Hašplové a M. Velemínskému děkuji za prima spolupráci.
Martin Gregora

Poděkování patří celé mé rodině za trpělivost, podporu a lásku.
Miloš Velemínský

MUDr. Martin Gregora
MUDr. Miloš Velemínský ml.

Mgr. Tamara Marková
Mgr. Jana Hašplová
Bc. Alena Zierhutová
prof. MUDr. Aleš Roztočil, CSc.
Zdena Jášová
Pavla Konečná

ČEKÁME DĚŤÁTKO

2., aktualizované vydání

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5245. publikaci

Odpovědná redaktorka Helena Varšavská
Sazba a zlom Antonín Plicka
Fotografie DN FORMED Brno, s. r. o., Quido Bergmann, spol. s r. o.,
fotobanka Allphoto, Beiersdorf spol s r. o., MUDr. Miroslav Břešťák, Zdena Jášová,
Marta Jedličková, Antonín Plicka, MUDr. Ibrahim Razac, Helena Varšavská,
Ing. Dagmar Vaníčková, archiv autorů
Počet stran 384
Vydání 2., 2013

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a.s., 2013
Cover Photo © Beiersdorf spol. s r. o.

ISBN 978-80-247-3781-2

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Antonín Plicka

ISBN 978-80-247-8647-6 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-8648-3 (ve formátu EPUB)

MUDr. Martin Gregora (narozen 10. 4. 1965) – promoval v roce 1989 na II. LF UK v Praze, získal atestaci z pediatrie I. a II. stupně.

V letech 2005 až 2010 působil jako zástupce primáře dětského oddělení Nemocnice Strakonice, a.s. V roce 2010 byl zvolen poslancem Parlamentu ČR – je členem Zdravotního výboru a Komise pro rodinu a rovné příležitosti. Kromě svého politického angažmá však stále zůstává na zkrácený úvazek na svém domovském lékařském působišti ve strakonické nemocnici jako lékař specialista v sonografické a endokrinologické ambulanci. Je členem pracovní skupiny dětské endokrinologie Middle European Society on Pediatric Endokrinology – MESPE.

Martin Gregora patří ke klíčovým autorům nakladatelství Grada v oblasti populárně naučných pediatrických publikací. Jeho knihy z edice Rady pro rodiče platí u čtenářů za vyhledávanou značku kvality a jsou ceněny i odbornou veřejností – Kniha o matce a dítěti získala cenu nakladatelství Grada: Publikace roku 2005. MUDr. Gregora publikuje rovněž v odborných i laických periodicích, ve volném čase tvoří dřevěné skulptury a píše poezii. Je tatínkem syna Josefa a dcerky Lindy.

MUDr. Miloš Velemínský, Ph.D., (narozen 16. 9. 1969) – promoval v roce 1994 na II. LF UK v Praze a po promoci začal pracovat na gynekologicko-porodnickém oddělení nemocnice v Jindřichově Hradci. Od roku 1996 až dosud působí na gynekologicko-porodnickém oddělení Nemocnice České Budějovice, od roku 2004 ve funkci zástupce primáře.

Získal atestaci I. a II. stupně v oboru gynekologie a porodnictví a nástavbovou atestaci v oboru perinatologie a fetomaternální medicína. V roce 2009 mu byl udělen titul Ph.D.

V současnosti se jeho odborný zájem soustředí především na perinatologii.

Miloš Velemínský je vzácným typem autora, u něhož se snoubí odborná erudice s jazykovým citem a popularizačním nadáním. Kromě lékařské profese a pedagogické činnosti se věnuje hře na klavír a k hudbě vede i své syny Jakuba a Filipa.

Knihu recenzovali:

prof. MUDr. Aleš Roztočil, CSc.
primář gynekologicko-porodnického oddělení Nemocnice Jihlava

doc. MUDr. Felix Votava, Ph.D.
přednosta Kliniky dětí a dorostu Fakultní nemocnice Královské Vinohrady, Praha

MUDr. Milena Dokoupilová
primářka Novorozeneckého oddělení Nemocnice Hořovice

MUDr. Jarmila Seifertová
praktická lékařka pro děti a dorost, Kladno

Milé nastávající maminky a tatínkové,

do rukou se Vám dostává krásná kniha v krásném období Vašeho života. Matka ve svém těle cítí růst nového člověka a oba společně očekáváte jeho příchod na svět. Období těhotenství a porodu bylo vždy v historii vnímáno ženami, a nejen jimi, za velké životní riziko, které velmi často končilo tragicky. Porodnictví a pediatrie udělaly po 2. světové válce obrovský skok kupředu a Česká republika se řadí na čelné místo mezi státy světa v oblasti porodnictví a dětského lékařství. Toto není pouze zásluhou lékařů, porodních asistentek a dětských sester, ale také životní úrovní a vzdělaností rodiček a jejich okolí. Informace o těhotenství, porodu a šestinedělí nezískáváte pouze z médií, kde je možné otisknout jakýkoliv nesmysl, ale zejména z literatury, jako je ta, kterou právě držíte v rukou. Sepsali ji dva moji přátelé – porodník Miloš Velemínský a pediatr Martin Gregora. Kniha logicky začíná obdobím těhotenství, které velice přehledně, výstižně a srozumitelně popisuje Miloš Velemínský. Jednotlivé kapitoly jsou velice čtivé, obrazově krásně dokumentované a instruktivní. Pokrývají veškeré spektrum informací, které jsou ku potřebě budoucích rodičů, a to nejen pokud těhotenství probíhá normálně, ale i v případě, kdy dochází k problémům. Rodiče zbytečně neděsí, ale informuje, jak v daných situacích postupovat. Velkým kladem porodnické části této knihy jsou informace o nových možnostech vedení porodu. Jako porodníkovi se mi poněkud hůř posuzuje pediatrická část knihy, jejímž autorem je Martin Gregora. Nicméně také jsem vychovával dítě a účastnil se péče o něj po porodu. Kdybych v tu dobu měl možnost si přečíst kapitoly Martina Gregory, jistě bych byl v péči o našeho již čtyřiadvacetiletého Honzu sebejistější a dokonalejší. Nemluvě o tom, kdyby tuto knihu znala jeho matka. I tyto kapitoly jsou přehledně, instruktivně psány a postihují veškeré spektrum činností a péče o novorozence a jeho matku. Na tři sta osmdesáti stránkách textu se seznámíte s informacemi, které Vám v těhotenství, během porodu a po něm budou k dobrému užitku. Přeji Vám, abyste po přečtení této knihy v klidu a spokojeně prožili své těhotenství, měli hezké vzpomínky na vlastní porod, a hlavně abyste měli radost z rozvoje a prospívání Vašeho potomka.

V Brně dne 12. 1. 2013

Aleš Roztočil

Co o kapitolách týkajících se vývoje dítěte po narození říká doc. MUDr. Felix Votava

Nejkrásnějším období v životě každé ženy a jejího partnera je naplnění vlastního bytí příchodem novorozence, nového lidského tvorečka zajišťujícího nesmrtelnost a kontinuitu jejich rodu. Aby toto období bylo opravdu šťastné a radostné, bez zbytečných stresů a bez případných skutečných problémů, měla by se mladá rodina seznámit s celou řadou informací o potřebách a zákonitostech zdárného vývoje jejich potomka. Rodiče jistě čerpají zkušenosti od prarodičů, příbuzných a známých či z různých časopisů, televize a rozhlasu. Vždy nápomocní jsou i praktičtí lékaři pro děti a dorost, ale ti nejsou jednak k dispozici kdykoliv a jednak jejich informace nemusí být vždy ucelené a málokdy jsou do problému plně vtaženi a vcítěni. Není nad to, porozumět zákonitostem a potřebám vyvíjejícího se dětského organismu samostatně a utvářet si vlastní názor. K tomuto účelu skvěle slouží předkládaná knížka, která jednoduchým a srozumitelným jazykem vysvětluje vše, co je zapotřebí k pochopení psychického, fyzického, zdravotního a sociálního vývoje novorozenečka, kojence i staršího dítěte. Autor pediatrické části, Martin Gregora, sám erudovaný dětský lékař, v knize zúročuje své mnohaleté odborné znalosti, tak aby se kniha stala skutečnou příručkou, dobře čtivou encyklopedií a průvodcem mladých rodičů. Kniha je navíc okořeněna autorovou lidskostí a schopností empatie, které se uplatňují i v jeho jiných uměleckých činnostech, jako je poezie a sochařství.

V Praze dne 29. 1. 2013

Felix Votava

Úvod ke druhému vydání

Milé maminky, budoucí i současné, milí tatínkové, vážení rodiče a prarodiče,

dnes je na pultech knihkupectví tolik výpravných publikací o tom, jak se starat o dítě, že vybrat tu správnou knihu je opravdu umění. Zvolili jste knihu Čekáme děťátko a doufáme, že se svou volbou budete spokojeni. Toto aktualizované vydání úspěšné publikace recenzovali naši přední odborníci v oboru gynekologie a porodnictví, neonatologie a pediatrie.

Předkládáme vám knihu, která provede rodinu obdobím těhotenství, porodu a následnou péčí o dítě do tří až čtyř let věku. Velmi podrobně, krok po kroku, se seznámíte s vývojem plodu a se všemi změnami, ke kterým dochází v těle matky v souvislosti s těhotenstvím. Unikátní ultrazvukové snímky vám přiblíží tajemství nitroděložního života plodu. Dozvíte se, jaké jsou možnosti sportování a cestování v těhotenství. Zmíněna je též problematika pracovního vytížení a sexuálního života těhotné ženy. Naleznete zde i kapitolu o porodu bez násilí, jejímž podkladem byly texty prof. Aleše Roztočila. Dočtete se také o významu odběru pupečníkové krve. Praktické návody pomohou při výchově a výživě dítěte, při potížích s kojením či se zaváděním nemléčné stravy, stejně jako při péči o nemocné dítě. Nechybí očkovací kalendář, kalendář preventivních prohlídek a zásady první pomoci. V knize je zařazeno i několik kapitol o relaxaci, pohybové aktivitě a masážích těhotné ženy, ale také kapitoly o plavání a masážích kojenců od Jany Hašplové, Tamary Markové a Zdeňky Jášové. Text je vždy doplněn názorem lékaře na tyto aktivity. V knize mimo jiné najdete zajímavý postup, jak navodit pravidelný spánek u kojence, od Pavly Konečné, matky tří krásných dětí.

Ať je vám kniha k užitku, to vám z celého srdce přejí

autoři

1. Těhotenství

Těhotní rodiče

Těhotenství je životní etapa, kterou lze považovat za naplnění smyslu biologické podstaty ženy. Dochází zde kzázraku početí adaru života. Přivedení nového jedince nasvět je pak zlomovou situací vživotě každé rodiny. Na tomto procesu se samozřejmě musejí podílet oba rodiče. Na ženě spočívá úkol nového tvorečka donosit aporodit, namuži pak především těhotnou ženu arodinu zabezpečit, ato nikoli jen materiálně.

Těhotenství anitroděložní vývoj zárodku začíná splynutím ženské amužské pohlavní buňky – vajíčka aspermie. Od této chvíle dochází vorganismu ženy kmnoha změnám, které mají za cíl jediné – zajistit zdravý vývoj nového člověka ajeho příchod na svět. Filozofickou otázkou zůstává, kdy vlastně začíná život. Dnes je všeobecně přijímán názor, že počátkem nového života je splynutí obou pohlavních buněk rodičů.

První známkou těhotenství bývá zpravidla vynechání měsíčků, které byly až do té doby pravidelné. Protože však tato skutečnost může být způsobena také mnoha jinými příčinami, považujeme dnes za bezpečný průkaz těhotenství vyšetření takzvaného těhotenského hormonu (β-HCG) vmoči, spolehlivěji pak vkrvi. Ten bývá průkazný zhruba od devátého dne po oplození. Úplnou jistotu pak obvykle přinese ultrazvukové vyšetření vaginální sondou, kterým lze správně vděloze uložené těhotenství prokázat zhruba od pátého týdne těhotenství, uženy sosmadvacetidenním menstruačním cyklem tedy pět týdnů od prvního dne posledních měsíčků.

Vokamžiku zjištění těhotenství je důležité, aby si žena uvědomila, že stojí teprve na začátku zhruba čtyřicetitýdenní cesty. Toto období může proběhnout téměř bezproblémově ana počátku těhotenství nepředstavitelně dlouhá doba čtyřiceti týdnů uteče jakoby nic. Někdy je však těhotenství vnímáno jako zdlouhavý proces, během kterého se žena setkává smnoha situacemi znepříjemňujícími jí život. Každé těhotenství je jiné apocity sním spojené se mohou měnit den ode dne, týden od týdne. Tělesná iduševní pohoda je však velmi důležitým faktorem pro zdárný průběh těhotenství, který navíc může ovlivnit ibudoucí charakter nového jedince.

Těhotenství bývá tradičně členěno na třetinové úseky, které nazýváme trimestry. Význam tohoto dělení spočívá především vrozčlenění čtyřiceti týdnů těhotenství do větších časových celků. To je výhodné zlékařského hlediska izpohledu těhotné ženy. Každý ztrimestrů je totiž zcela odlišný, probíhají vněm určitá speciální vyšetření ajsou naplněny jinými pocity istarostmi nastávající maminky.

Prvních několik týdnů těhotenství bývá nejtěžších. Pokud se žena necítí být ve svékůži, je třeba jí vlít důvěru, že se její stav vdalším období zlepší. Zvláště ženy, které čekaly na těhotenství delší dobu, mohou některé nové skutečnosti astavy vnímat mnohem intenzivněji. Emotivní nevyrovnanost bývá zvláště pro počátek těhotenství příznačná.

Ženy se často obávají neúspěšného ukončení těhotenství apokládají si otázku, zda je jejich ještě nenarozené dítě vpořádku. Je to naprosto normální aje třeba otěchto věcech hovořit jak spartnerem, tak se svým gynekologem.

Druhé tři měsíce těhotenství bývají pro mnoho žen nejkrásnějším obdobím života. Ikdyž je každá žena jiná, obvykle vtomto období nachází sama sebe. Měla by využít každé příležitosti kodpočinku asebepoznání. Je to na dlouhou dobu naposledy, kdy bude mít pro sebe chvilku klidu. Mnoho žen prožívá těhotenství velice romanticky atento stav se někdy znovu dostavuje po porodu. Aby byl citový prožitek co nejúplnější, je třeba neopomenout nezastupitelnou roli partnera. Ten by měl spolu se ženou aktivně prožívat celé těhotenství anehrát pouze pasivní úlohu.

Vokamžiku, kdy se těhotenství stává patrné pro okolí, přicházejí příbuzní apřátelé srůznými radami. Je velmi důležité, jak stěmito radami žena naloží. Samozřejmě je vhodné naslouchat, ale zároveň je třeba, aby byla nastávající maminka ostražitá azvážila, nakolik je vhodné se těmito radami řídit.

Sblížícím se porodem se zcela přirozeně uvětšiny žen iostatních rodinných příslušníků zvyšuje netrpělivost. Obvykle se zde střetávají dva momenty. Na straně jedné je to obava ze samotného porodu azfaktu příchodu nového člena do rodiny, na straně druhé nedočkavost atouha po tom, aby nastávající maminka své dítě již mohla držet vnáručí. Ztoho vyplývá naprosto pochopitelný stav určité nervozity smíšený sjistou dávkou vzrušení zočekávání příchodu nového člena rodiny.

Očem přemýšlejí nastávající rodiče

Pohled muže aženy na těhotenství se liší. Nejde onic neobvyklého avyplývá to ze samotné biologické podstaty aodlišností obou pohlaví. Pohled muže tradičně pramení ztoho, že pociťuje nutnost zabezpečit rodinu, ato především materiálně. Pohled ženy vychází (alespoň vočích velké části mužů) ztradiční role strážkyně rodinného krbu.

Vdnešní době se však můžeme setkat isjinými pohledy na svět. Tradiční role obou partnerů bývají vymezeny jinak ačasto dochází kjejich prolínání, dříve mnohdy společensky nepředstavitelnému. Hodnotit, zda je to dobře či nikoli, je pouze na rodičích samotných, neboť ti mají před sebou nelehký úkol zajistit pro nového človíčka atmosféru domova, jistoty abezpečí, vychovat zněj dobrého člověka.

Důležitá je také změna společenského klimatu. Mladí lidé dnes mají mnohem více možností, nežli tomu bylo vminulosti, azcela pochopitelně je využívají. Budují kariéru, chtějí dokončit vzdělání, chtějí cestovat, snaží se zajistit se finančně, postavit se na vlastní nohy, mít svůj byt atd. To vše vede koddalování rozhodnutí ozaložení rodiny. Po dosažení určitého věku se však může plánované založení rodiny stát problémem, protože biologické hodiny jsou zvláště kženám poměrně nemilosrdné.

Základní předpoklady pro otěhotnění

Počátek těhotenství nastává splynutím ženské amužské zárodečné buňky – vajíčka aspermie. Aby vzniklo těhotenství, je třeba pohlavního spojení pohlavně dospělého muže aženy. Pohlavní dospělostí nebo zralostí se rozumí doba života, vníž pohlavní žlázy, varle avaječník, produkují zralé rozplozovací buňky.

Teoreticky je žena schopna otěhotnět od okamžiku, kdy ve vaječníku začnou dozrávat vajíčka adochází kjejich uvolnění (ovulaci). Vnašich zeměpisných šířkách začínají děvčata ovulovat okolo 14. roku věku, avšak není to možno brát jako pravidlo. Ovulace se však může objevit iudívek mladších. Posun do mladšího věku lze přičíst také zvyšující se životní úrovni adobré výživě, které mají na rychlost zrání mladého organismu nezanedbatelný vliv.

Za nejplodnější období ženy je považován věk mezi 20 a 24lety, kdy má zdravá žena při přirozeném pohlavním styku zhruba třicetiprocentní šanci otěhotnět. Jako optimální pro početí prvního dítěte se jeví období mezi 21. a28. rokem.

Vdalších letech začne pravděpodobnost přirozeného otěhotnění klesat. Mezi 25.a35. rokem se snižuje kšestnácti procentům na jeden menstruační cyklus, po 35.roce nastává prudký pokles apo 40. roce věku ženy již činí jen pět procent. Tento jev je způsoben tím, že přibývá cyklů bez uvolnění vajíčka (ovulace), což souvisí scelkovým nevratným poklesem počtu vajíček ve vaječnících ženy.

Umuže je situace snadsázkou řečeno jednodušší. Muž je schopen oplodnit ženu od okamžiku, kdy se vjeho varlatech začnou tvořit spermie, unás to bývá opět okolo 14. roku, přičemž tuto schopnost, na rozdíl od ženy, neztrácí mnohdy až do pozdního věku. Limitem pro přirozené početí se pak může stát spíše jeho schopnost mít se ženou pohlavní styk.

Plánované rodičovství

Jako plánované rodičovství označujeme snahu partnerského páru mít děti vobdobí pro rodinu znejrůznějších důvodů optimálním anaopak snahu zamezit nežádoucímu otěhotnění. Reguluje se tak počet narozených dětí.

Plánované rodičovství je pravděpodobně velmi staré, jisté formy ve smyslu negativního plánování existovaly odedávna.

Rozlišujeme dva typy plánovaného rodičovství:

— Pozitivní plánování zahrnuje všechna opatření ze strany partnerského páru mít vlastní dítě, přičemž sem lze zařadit iopatření používaná vléčbě neplodných párů.

— Negativním plánováním se pak rozumí snaha aopatření páru směřující kzabránění nežádoucímu otěhotnění. Nejvýhodnějším způsobem regulace je antikoncepce (kontracepce). Interrupce jsou zdravotně ieticky nejméně vhodným prostředkem regulace plodnosti atěžko je lze mezi přijatelné prostředky plánovaného rodičovství zařadit.

Poznámky kanatomii afyziologii ženy

Smyslem změn, které probíhají vpohlavním ústrojí ženy, je připravit její tělo na početí, těhotenství, porod aobdobí po porodu, kdy bude pečovat onovorozené děťátko.

Pohlavní orgány ženy slouží krozmnožování (reprodukci). Dělí se na vnitřní azevní. Mezi vnitřní jsou řazeny párové vaječníky (ovaria) avejcovody (tuby) adále děloha (uterus). Na dělohu navazuje pochva (vagina), přičemž její vyústění (poševní vchod) je obklopen zevními pohlavními orgány (genitál, přirození, vulva).

Zevní pohlavní orgány ženy (vulva)

Ženské zevní pohlavní orgány se vyznačují velkou individuální variabilitou ališí se velikostí itvarem. Skládají se ze stydkého hrbolku (hrmy), což je tukový polštář vpodkoží krytýkůží se stydkým ochlupením (pubes), dále zvelkých stydkých pysků (labia majora), což jsou dva velké kožní pysky, které obkružují poševní vchod, zmalých stydkých pysků (labia minora), což jsou dva malé kožní pysky obklopující poštěváček, azpoštěváčku (klitoris).

Vnitřní pohlavní orgány ženy

Vnitřní rozmnožovací orgány ženy jsou uloženy vpánvi. Patří sem vaječníky (ovaria),vejcovody (tuby), děloha (uterus) apochva (vagina). Děloha je uložena ve středu pánve, kde je držena pružnými vazy. Před dělohou je uložen močový měchýř, za níkonečník.

— Pochva je trubice asi deset centimetrů dlouhá, která umožňuje pohlavní styk smužem. Je součástí porodních cest, kterými přichází dítě na svět. Aby mohla vykonávat obě tyto funkce, je pochva schopna velké změny ve velikosti apružnosti.

— Děloha je dutý hruškovitý orgán. Skládá se ze silné svaloviny, která má schopnost pojmout plně vyvinutý plod aza porodu jej posunovat porodními cestami. Během šestinedělí je děloha schopna stáhnout se do původní velikosti. Uvnitř dělohy je dutina vystlaná výstelkou – děložní sliznicí (endometriem). Zde se uhnízďuje oplodněné vajíčko. Pokud kjeho oplození nedojde, povrchová část této výstelky se odloučí, což se navenek projeví menstruačním krvácením. Dolní část dělohy, jejíž část ústí do pochvy, se nazývá děložní čípek. Uvnitř čípku je kanál spojující děložní dutinu spochvou.

— Vejcovod je trubice asi deset centimetrů dlouhá, kde se spermie setkávají se zralým vajíčkem krátce po jeho uvolnění zvaječníku (ovulaci). Má nálevkovitý tvar ajeho část, kterou přiléhá kvaječníku, je tvořena prstovitými výběžky. Vnitřní výstelka vejcovodu je pokryta buňkami, které mají na svém povrchu speciální řasinky. Ty svým kmitáním přenášejí zralé vajíčko zvaječníků vejcovodem do děložní dutiny.

— Vaječníky jsou ženské pohlavní žlázy. Mají dvě základní funkce. Vytvářejí vajíčka, která mohou být po ovulaci oplodněna, avylučují pohlavní hormony. Sem patří ženské pohlavní hormony – estrogeny aprogesteron, ataké malé množství mužských pohlavních hormonů – androgenů. Při narození obsahují vaječníky přibližně čtyři sta tisíc vajíček, která mají vbudoucnu šanci dozrát abýt oplodněna. Během období, kdy je žena schopna mít děti, každý měsíc uzraje jedno vajíčko apři ovulaci zhruba uprostřed menstruačního cyklu je uvolněno do vejcovodu. Jestliže je vajíčko uvolněné vaječníkem oplodněné, dojde za normálních okolností kjeho uhnízdění vděloze. Jestliže však vajíčko oplodněno není, je vypuzeno svýstelkou dělohy během menstruace.

Menstruační cyklus

Menstruační cyklus obvykle začíná udívky ve věku mezi 11 a14lety. Cyklus obvykle trvá 28dní, ale jeho odchylka +/− 3dny je považována za normální. Mezi ženami existují vjeho délce výrazné rozdíly. Každá část menstruačního cyklu je výsledkem kombinace množství hormonů arůzných dalších chemických látek, které se vytvářejí vmozku, podvěsku mozkovém (hypofýze) ave vaječnících. Několik dní před uvolněním vajíčka zvaječníku (ovulací) hormony způsobí, že výstelka vdutině dělohy zesílí aděloha se silně prokrví. Jestliže vtéto době doputuje oplodněné vajíčko do dělohy, výstelka je připravena pro jeho uhnízdění. Jestliže však vajíčko není oplodněno, vstřebá se avýstelka se po několika dnech odloučí, což se navenek projeví jako menstruační krvácení. Zhruba po 45.roce věku ženy se menstruační periody stanou nepravidelnými anakonec zcela ustanou.

Mléčná žláza (mamma)

Jde opárový orgán uložený vprsech ženy. Její velikost není vždy úměrná velikosti prsu. Každý ženský prs se skládá zpatnácti až dvaceti skupin žláz, které jsou uloženy vtukové tkáni. Mlékovody, které od nich vedou, ústí na vrcholu prsu na dvorci, uprostřed kterého je bradavka. Ta slouží ktomu, aby dítě při kojení mohlo prs ústy správně uchopit.

Během těhotenství se pod vlivem hormonálních změn prsy zvětší ajiž během těhotenství se vnich může tvořit mlezivo (kolostrum), po porodu pak mateřské mléko.

Ženské prsy mají mimo svou roli ve výživě novorozence také významnou úlohu vsexuální oblasti.

Poznámky kanatomii afyziologii muže

Pohlavní orgány muže slouží krozmnožování (reprodukci). Hlavním úkolem mužského pohlavního systému je produkce spermatu aumožnění jeho přenosu do pohlavního ústrojí ženy.

Pohlavní ústrojí muže zahrnuje varlata, nadvarlata (epididymis), chámovody (ductus deferens), semenné váčky (vesiculae seminales), prostatu (předstojnou žlázu) apohlavní úd (penis, pyj).

— Varlata jsou párová mužská pohlavní žláza. Zde vznikají pohlavní buňky (spermie) amužský pohlavní hormon testosteron. Jsou umístěna všourku, kde je oněco nižší teplota, nežli je normální teplota lidského těla. To je jeden ze základních předpokladů pro správnou tvorbu spermií. Testosteron je mužský pohlavní hormon odpovědný za vývoj mužského přirození (genitálu), růst mužského ochlupení aza další charakteristické znaky mužského těla.

— Nadvarlata slouží ke „skladování“ zralých spermií, chámovody jsou pak součástí systému odvodných cest, kterými je sperma (ejakulát) zvarlete při vyvrcholení muže odváděno přes močovou trubici ven zjeho těla.

— Semenné váčky aprostata produkují tekutinu (sekret), který se stává součástí spermatu při vyvrcholení (ejakulaci). Tato tekutina obsahuje látky nutné pro další přežití spermií aumožnění jejich pohybu vpohlavním ústrojí ženy, což je jedním zpředpokladů pro eventuální oplození.

— Penis slouží kpohlavnímu styku amočení. Je tvořen houbovitými tělesy, která se při pohlavním vzrušení muže plní krví azpůsobují jeho ztopoření (erekci).

— Na konci penisu je rozšíření nazývané žalud (glans penis), uprostřed kterého ústí močová trubice akterý překrývá předkožka (prepucium).

Početí aoplození

Základním předpokladem pro vznik nového života je splynutí ženské amužské pohlavní buňky – vajíčka aspermie. Vlastnímu splynutí pohlavních buněk však předchází mnoho složitých procesů.

Ženské zárodečné buňky (vajíčka, oocyty) zrají ve vaječnících. Každý měsíc se zhruba uprostřed menstruačního cyklu (12.–14. den) uvolní obvykle jedno vajíčko. Tento proces se nazývá ovulace. Uvolněné vajíčko je aktivně zachyceno břišním ústím vejcovodu avejcovodem pak putuje směrem dodělohy. Vajíčko ztrácí schopnost být oplodněno zhruba 12–16hodin od ovulace.

Mužské zárodečné buňky (spermie) se tvoří ve varlatech. Při ejakulaci při pohlavním styku se do ženiny pochvy dostávají řádově miliony spermií. Ty pak aktivně putují zpochvy přes dělohu do vejcovodu, kde dochází kvlastnímu procesu oplození– splynutí obou zárodečných buněk. Spermie jsou schopné oplodnit vajíčko zhruba tři až pět dní.

Během průchodu pohlavním ústrojím ženy probíhají ve spermiích určité změny, které mají za cíl umožnit spermii do vajíčka vniknout. Privilegium oplození je nakonec dopřáno pouze jediné znich. Jakmile vnikne do vajíčka, povrchová vrstva vajíčka se stane pro ostatní spermie neproniknutelná. Pokud by tomu tak nebylo, nemohlo by vzniknout těhotenství, které by se bylo schopno dál normálně vyvíjet.

Vlastní oplození, tedy splynutí vajíčka aspermie, probíhá ve vejcovodu. Již několik hodin po oplození dochází kprocesu, který nazýváme rýhování, jehož podstatou je množení buněk oplozeného vajíčka. Oplozené arýhující se vajíčko zároveň putuje vejcovodem do dělohy‚ kde se šestý až sedmý den po oplození vnoří auhnízdí do sliznice vystýlající děložní dutinu. Zde pak pokračuje rychlý abouřlivý vývoj.

Vytvářejí se různé skupiny buněk, jejichž úlohy se liší. Povrchové buňky již nyní plní funkce spojené svýživou zárodku avbudoucnu se některé znich stanou základem plodového koláče (placenty) azevní vrstvy plodových obalů. Zbuněk uložených uvnitř vznikají základy vlastního zárodku, pupečníku avnitřní části plodových obalů.

Příznaky těhotenství

Příznaky, kterými se těhotenství projevuje, se mezi jednotlivými ženami velice liší. Jsou ženy, které již od prvních okamžiků vědí, že těhotné prostě jsou. Na druhé straně ale existují ženy, které jakékoli příznaky těhotenství poměrně dlouho popírají.

Známky těhotenství se rozdělují na nejisté, pravděpodobné ajisté:

— Jako nejisté známky těhotenství bývají označovány velice neurčité příznaky, které se mohou objevit iunetěhotných žen. Proto na ně nelze při stanovení, zda žena skutečně těhotná je, příliš spolehnout. Zcelkových příznaků sem patří například změny nálady, únavnost, sklon kmdlobám azávratím. Dalšími pak mohou být ranní nevolnost azvracení, změny chuti, slinění, častější močení atd.

— Mezi pravděpodobné známky těhotenství patří především změny na pohlavních orgánech, jako je vynechání měsíčků (amenorea), prosáknutí zevních pohlavních orgánů, nafialovělé (lividní) zbarvení poševní sliznice aděložního čípku, zvětšení dělohy, zvětšení prsů, vytékání mleziva (kolostra) zprsů, zvětšení břicha.

— Za jisté známky probíhajícího těhotenství je považován průkaz plodu vděloze nebo zachycení jeho životních projevů. Jde oprůkaz ozev plodu (tlukotu jeho srdce) poslechem přes stěnu břišní anebo ozachycení pohybů plodu, které žena při prvním těhotenství vnímá obvykle od 20. týdne. Žena, která již rodila, vnímá pohyby zhruba odva týdny dříve, tedy okolo 18. týdne těhotenství. Suverénními metodami používanými dnes kprůkazu těhotenství již vjeho nejčasnějších stadiích jsou laboratorní biochemické testy aultrazvukové vyšetření. Laboratorní průkaz těhotenství spočívá ve vyšetření specifického těhotenského hormonu choriového gonadotropinu (hCG). Ten lze vyšetřit zmoči nebo krve těhotné ženy. Bývá pozitivní zhruba od osmého až devátého dne po ovulaci aoplození. Ultrazvukové vyšetření vaginální sondou (přes pochvu) umožňuje vidět počínající těhotenství vděloze již od pátého týdne od poslední menstruace, tedy zhruba třetí týden po oplození.

Průkaz těhotenství

První nejistou známkou těhotenství bývá obvykle vynechání měsíčků, které byly dosud pravidelné. Protože tento fakt může mít imnoho dalších příčin, je nutné tuto skutečnost ještě dále ověřit. Ktomu slouží již dříve zmíněné vyšetření „těhotenského hormonu“ (hCG) zmoči nebo krve. „Těhotenský hormon“ lze prokázat zhruba od devátého dne po oplození (vkrvi oněco málo dříve). To znamená, že vdobě vynechání měsíčků by měly oba testy být již jasně pozitivní. Existuje řada těhotenských testů, které jsou volně prodejné akteré lze volně zakoupit vlékárně. Liší se především cenou acitlivostí. Některé ženy ale žádné těhotenské testy nepotřebují, protože prostě cítí avědí, že těhotné jsou.

Definitivní jistotu osprávném uložení zárodku vděloze aotom, že je živý, nám dává ultrazvukové vyšetření, které bývá včasném těhotenství kvůli přesnosti obvykle prováděno vaginální sondou (přes pochvu). Těhotenství uložené správně vděloze jsme schopni rozlišit již vpátém týdnu těhotenství (uženy sosmadvacetidenním menstruačním cyklem tedy pět týdnů od prvního dne posledních měsíčků). Že je zárodek živý, lze pak poznat zhruba otýden později, kdy je ultrazvukem vidět pulzující srdce.

První návštěva ulékaře

Kprvní návštěvě svého gynekologa se žena obvykle odhodlá poté, co uní došlo kvynechání měsíčků ojeden až dva týdny. Většinou si vté době již provedla těhotenský test, takže na nová informace pro ni nebývá překvapením.

Na návštěvu ulékaře, od které očekává potvrzení těhotenství, by měla jít žena připravena. Podstatné je, aby znala datum prvního dne posledních měsíčků aměla rozmyšlené otázky, na které by se chtěla zeptat. Žádný stud ani obavy nejsou namístě.

Těhotná žena by měla počítat stím, že vtěhotenství nebude vše možné pevně stanovit anaplánovat. Leccos vjejím životě bude třeba dělat jinak, nežli tomu bylo doposud anežli si představovala. Proto je nutné, aby byla připravena na to, že se její názory apostoje mohou během těhotenství postupně měnit apřizpůsobovat novým okolnostem.

Náplní této první návštěvy obvykle bývá gynekologické vyšetření včetně ultrazvuku vaginální sondou. Podle stáří těhotenství vdobě prvního vyšetření mohou být již provedeny některé odběry na laboratorní vyšetření azároveň se naplánují další.

Těhotná je změřena azvážena. Rozhovor (anamnéza), který následuje, je zaměřen na zjištění výskytu některých chorob astavů uní osobně či vjejírodině, které by mohly nějakým způsobem ovlivnit právě probíhající těhotenství. Získané údaje jsou pak při dalších návštěvách průběžně doplňovány. Nakonec se naplánuje další návštěva, na které by jí již měla být vydána těhotenská průkazka.

Sinformací osvém těhotenství by však měla nakládat opatrně asvému okolí se svěřovat jen uvážlivě. Vprvních třech měsících totiž čeká na vyvíjející se zárodek mnoho nástrah aokolo 10% rozpoznaných těhotenství může ještě skončit samovolným potratem. Vtéto fázi těhotenství je to často chápáno jako „moudro přírody“ anaprostá většina žen se stímto faktem dokáže po určité době vyrovnat. Nic zlého netušící okolí ale může tuto nepříjemnou situaci svými zvídavými otázkami zbytečně zhoršovat.

Časové členění těhotenství

Těhotenství bývá tradičně členěno na tři časové úseky trvající zhruba třináct týdnů, které se nazývají trimestry. Každý ztěchto úseků je něčím jedinečný acharakteristický.

První trimestr začíná oplozením akončí 13. týdnem těhotenství. Je charakterizován bouřlivým vývojem zárodku vděloze matky. Protože se vyvíjejí jednotlivé orgány, je plod vtomto období velmi zranitelný acitlivý na působení nejrůznějších škodlivin. Matčino tělo se přizpůsobuje nové situaci.

Snarůstajícím stupněm těhotenství se uženy mohou začít objevovat další všeobecně známé příznaky. Patří sem ranní pocit na zvracení azvracení, zvýšené slinění, pálení žáhy, poruchy trávení, plynatost střev, změny chutí, změny nálady, únavnost, sklon kmdlobám azávratím, časté nucení na močení. Zhruba v8. týdnu začínají ženy přibírat na váze azačínají se zvětšovat prsy. Zároveň se zvyšují nároky na matčino srdce, plíce aledviny. Zvětšení břicha, zintenzivnění pigmentace ve tváři, na dvorcích bradavek prsů ave střední čáře na břiše, tvorba puklinek kůže břicha (strií), to vše se objevuje až vdalších fázích těhotenství.

Klasické dvourozměrné ultrazvukové zobrazení plodu vděloze – 12.týden těhotenství

Trojrozměrné ultrazvukové zobrazení plodu vděloze (3D) – 25. týden těhotenství

Již vtéto fázi těhotenství mohou být některým nastávajícím maminkám nabídnuty speciální laboratorní testy aultrazvuková vyšetření zaměřené na včasné odhalení těch těhotenství, kde je vyšší riziko výskytu vrozené vývojové vady uplodu.

Druhý trimestr začíná ukončením 13. týdne akončí ve 26. týdnu. Pro většinu žen je tím nejkrásnějším obdobím, protože vtěchto měsících se cítí opět vdobré duševní ifyzické pohodě. Nevolnosti aúnava ustoupily abříško, které se již stává patrné pro okolí, nebývá ještě tak veliké. Zpohledu sexuality dochází učásti žen ke zvýšení libida.

Vývoj plodu je charakterizován především jeho růstem avývojem orgánových funkcí. Velkým zlomem bývá situace, kdy žena začne cítit pohyby plodu. Uprvorodiček to bývá okolo 20. týdne těhotenství, uvícerodiček pak odva týdny dříve. Nejsou však výjimky, že ženy cítí pohyby ještě oněco dříve. Miminko je již schopno reagovat aje obdařeno city acítěním. Jeho pohybová aktivita je velmi intenzivní.

Přesto vtomto období na každou nastávající maminku čekají dvě vyšetření, která ji mohou trochu zneklidnit. Je to proto, že jsou zaměřena na včasné odhalení případné vývojové vady plodu. Jedná se ovyšetření krve v16. týdnu aultrazvukové vyšetření v18.–22. týdnu těhotenství. Protože tato vyšetření by měly absolvovat všechny těhotné ženy, které navštěvují prenatální poradny, nazýváme je screeningová. Informace, že je všechno vpořádku, je jistě pro oba rodiče povzbuzením. Ikdyž je úspěšnost záchytu vývojových vad anitroděložního postižení plodu velmi vysoká, je třeba připomenout, že neexistuje žádná metoda, která by byla schopna ještě před porodem odhalit naprosto všechny nemocné děti.

Třetí trimestr je období od 27. týdne těhotenství do porodu. Typický je bouřlivý růst plodu vděloze apostupná fyzická ipsychická příprava ženy na porod.

Sblížícím se termínem porodu se zcela přirozeně zvyšuje netrpělivost většiny nastávajících maminek ijejich okolí. Roste obava ze samotného porodu azfaktu, že žena bude mít dítě. Zároveň se ale stupňuje nedočkavost atouha po tom, aby maminka své dítě již mohla držet vnáručí.

Miminko vděloze již slyší, adokonce reaguje na hudbu. Rozeznává světlo atmu. Okolo 32. týdne již vypadá skoro stejně jako při narození, jenom je menší. Okolo 36. týdne většinou zaujímá vděloze definitivní polohu, už se neotáčí.

Nezastupitelná je úloha partnera. Těhotná žena musí cítit jeho výraznou podporu. Očekávané miminko patří přece jim oběma. Oba se zúčastní jeho příchodu na svět anemusí to znamenat jen přítomnost budoucího tatínka uporodu. Na obou bude, aby mu po porodu zajistili co nejlepší péči adomácí pohodu.

Délka trvání těhotenství

Jako základ pro výpočet termínu porodu bývá tradičně používán první den poslední menstruace. Vposlední době se klade důraz na ještě přesnější dataci těhotenství. Proto roste význam ultrazvukového vyšetření zhruba ve 13. týdnu, kdy bývá měření plodu atedy určení jeho stáří nejpřesnější.

Délka trvání těhotenství se tradičně udává vukončených týdnech nebo vtakzvaných lunárních měsících (lunární měsíc má 28dní). Za předpokladu, že vycházíme zprvního dne od poslední menstruace, přičemž žena má pravidelný osmadvacetidenní menstruační cyklus, trvá normální těhotenství 280dnů, tj. 40 týdnů neboli 10lunárních měsíců.

Při vyjádření stáří těhotenství podle prvního dne posledních měsíčků se lze setkat stermínem gestační stáří. Hovoří-li pak lékař či porodní asistentka otom, vjakém týdnu se těhotná žena nachází, má na mysli ukončený, nikoli právě probíhající týden těhotenství. Zápis vdokumentaci pak vypadá následovně: například trvání těhotenství 35 + 3 znamená, že od prvního dne posledních měsíčků uplynulo 35 týdnů a3dny, tedy že žena je v35. týdnu těhotenství (ukončeném), nebo v36. týdnu právě probíhajícím (což by pak ale mělo být výslovně zdůrazněno).

Při tomto typu výpočtu, který je nejčastější, je však třeba zmínit ještě jednu skutečnost. Protože výpočet vychází zprvního dne poslední menstruace, je za první den těhotenství vlastně považován právě tento první den. Ve skutečnosti ale žena otěhotní až zhruba vpolovině menstruačního cyklu po ovulaci, ke které dochází 12.–14. den. Skutečné biologické stáří plodu je tak zhruba odva týdny menší. Stouto skutečností je však všeobecně počítáno avběžné praxi vdobě porodu se biologické stáří plodu nepoužívá.

Za normálních okolností těhotenství trvá 40 týdnů +/− 2 týdny. Pokud kporodu dojde před ukončeným 37. týdnem, hovoříme opředčasném porodu, přičemž za dolní hranici pro šanci plodu na přežití je podle současných znalostí adoporučení považován ukončený 24. týden těhotenství. Pokud kporodu dojde po 42. týdnu, bývá tento stav označován jako přenášení. Při současném systému péče otěhotné by však naprostá většina žen měla být vukončeném 42. týdnu těhotenství po porodu.

Pokud žena přesně ví den oplození, lze vycházet při určení délky trvání těhotenství iztohoto údaje. Zde je pak počítáno stím, že normální těhotenství trvá 267dnů ode dne početí.

Určení termínu porodu

Termín porodu je údaj, který nastávající maminku obvykle zajímá hned, jakmile dojde kpotvrzení těhotenství. Je to velice významný údaj, jehož špatné určení může poměrně negativně ovlivnit další průběh těhotenství, především sohledem na posuzování růstu plodu vděloze anačasování porodu.

Existuje několik způsobů, kterými je termín porodu zjišťován. Mezi sebou se ale liší svou spolehlivostí. Za optimální je dnes považována kombinace výpočtu termínu porodu podle prvního dne posledních měsíčků aultrazvukového vyšetření ve 13. týdnu těhotenství. Lze tak nejlépe zachytit apřípadně zkorigovat individuální odchylky způsobené například nepravidelným nebo delším menstruačním cyklem. Takto potvrzený termín porodu by se pak již neměl vprůběhu těhotenství měnit.

Možnosti výpočtu termínu porodu:

— Základní metodou je určení termínu porodu podle poslední menstruace. Známe-li první den poslední menstruace, přičteme kněmu 280dní. Prakticky to jednoduše provedeme tak, že kdatu posledních měsíčků přičteme rok, odečteme tři měsíce apřičteme sedm dní.

— Určení podle prvních pohybů je sice možné, ale dnes by se již uženy pravidelně navštěvující prenatální poradnu používat nemělo. Žena, která bude rodit poprvé, cítí pohyby obvykle ve 20. týdnu těhotenství, vícerodička pak odva týdny dříve. Protože však jde ovjem, který je výrazně ovlivněn vnímavostí nastávající maminky, pramení ztoho velká nepřesnost.

— Pokud je známo přesné datum početí, přičteme kněmu 267dní.

— Nejpřesnější metodou je vsoučasnosti určení termínu porodu podle ultrazvukového vyšetření prováděného ve13. týdnu těhotenství. Pokud se ultrazvukem určená délka trvání těhotenství oněkolik dní liší od údaje počítaného podle posledních měsíčků, pak by měl být termín porodu stanoven právě podle tohoto ultrazvukového vyšetření. Toto však již neplatí při dalších ultrazvukových vyšetřeních, která jsou prováděna vdalších týdnech těhotenství.

Všechny takto vypočítané termíny je však třeba brát poněkud srezervou. Termín porodu totiž vychází pouze zprůměrné délky trvání těhotenství, avšak kporodu dochází obvykle oněco dříve nebo později. Za normální „porod vtermínu“ je považováno, pokud kněmu dojde mezi probíhajícím 38. aukončeným 42. týdnem těhotenství.

Vývoj plodu vděloze

První trimestr těhotenství

Kprocesu oplození, tedy splynutí vajíčka aspermie, dochází ve vejcovodu. Za 24–30hodin od jejich splynutí dochází kprvnímu rozdělení této úplně první buňky procesem, který nazýváme rýhování. Ztohoto základu se pak postupně vyvine nový človíček ivšechny součásti, které jeho vývoj vděloze zajišťují. Patří sem placenta, pupečník aplodové obaly. Rýhování velmi rychle pokračuje adochází kdalšímu množení buněk. Oplozené arýhující se vajíčko přitom zároveň putuje vejcovodem do dělohy‚ kde se šestý až sedmý den po oplození vnoří do sliznice vystýlající děložní dutinu. Tam se uhnízdí. Vté době již je uprostřed množících se buněk vytvořena dutinka, ve které bude později uložen zárodek.

Po uhnízdění zárodku vděloze pokračuje jeho rychlý abouřlivý vývoj. Kromě vlastního množení buněk zde probíhá ijejich postupná specializace. Některé buňky, které již splnily svou úlohu, odumírají, aby umožnily další správný vývoj. Zpovrchových buněk vzniká specializovaná tkáň, která slouží především kzajištění výživy zárodku. Později zní vznikne placenta. Zbuněk uložených uvnitř se začíná vyvíjet vlastní embryo. Část spojující obě tyto skupiny buněk se stává základem pro vznik pupečníku.

Děloha se zvětšuje nejprve pomalu množením izvětšováním svalových buněk, ze kterých je vytvořena. Buňky sliznice vystýlající dutinu dělohy jsou vlivem hormonů doslova přeplněny látkami sloužícími za zdroj energie pro vyvíjející se zárodek.

Během vývoje zárodku vprvním trimestru bývají rozlišovány ještě tři důležité etapy.

První znich je období do 15. dne od oplození. Je charakteristické tím, že pokud vtomto období působí na vyvíjející se zárodek nějaká škodlivina, existují pouze dvě možnosti, jak se těhotenství stouto skutečností vyrovná. Nazýváme to zákonem „vše,nebo nic“. Pokud je eventuální poškození zárodku menšího rozsahu, má organismus kdispozici tak výkonné opravné mechanismy, že sám zamezí vzniku případné vývojové vady atěhotenství může pokračovat normálně dál. Je-li však poškození příliš velké, vede pak tato skutečnost kpotratu. Jako shrnutí lze říci, že vtomto období vývojové vady plodu nevznikají. Odborně se toto období nazývá blastogeneze.

Situace se však záhy mění. Po 15. dnu totiž nastává intenzivní vývoj orgánů plodu azde již zárodek kdispozici tyto obranné mechanismy nemá. Je velmi citlivý na působení škodlivin anepříznivých vlivů zvenčí. Vtomto období by se těhotná žena měla pokud možno vyhnout všemu, co by mohlo vyvíjející se těhotenství ohrozit. To bohužel nebývá vždy lehké. Je nutné si uvědomit, že těhotná žena je teď zhruba vdobě, kdy jí vynechaly jinak pravidelné měsíčky. Odborně se toto období vývoje plodu nazývá embryogeneze sorganogenezí.

Tato velmi citlivá část vývoje plodu končí zhruba po třech měsících, kdy jsou již všechny orgány plodu založeny, atak se isnižuje riziko jejich eventuálního poškození. Neznamená to však, že plodu od této doby žádné nebezpečí nehrozí. Nedochází ale již kvzniku nových vývojových vad. Nepříznivě však mohou být narušeny některé orgánové funkce. Období od třetího měsíce až do porodu nazýváme období fetální.

V5. až 6. týdnu od posledních měsíčků, tedy zhruba čtyři týdny od oplození, je již krevní oběh poháněn srdcem embrya, jehož pulzace bývá vidět ipři ultrazvukovém vyšetření. Vývoj zárodku probíhá směrem od hlavy dolů. Embryo je velké 8–12milimetrů, na jeho hlavičce se objevují základy uší, očí anosu, vyvíjí se také základ zažívacího systému, žaludek aústa. Dotváří se cévní systém, uzavírá se nervová trubice. Na trupu plodu jsou patrné „pupeny“, zárodky budoucích končetin. Vytváří senervové dráhy avelmi rychle se množí nervové buňky. Výživa plodu probíhá především zokolí, zkrve, která uhnízděné těhotenství omývá. Vytvářejí se však již základy placenty.

V7. týdnu embryo měří přibližně 20milimetrů. Na jeho hlavičce, která je oproti zbytku těla výrazně větší, se vytváří obličej. Na očích se začínají objevovat základy víček. Na končetinách, které jsou již zřetelné, se vytvářejí základy prstů azačínají se tvořit izáklady budoucích kostí. Plně vyvinutý krevní oběh embrya je poháněn jeho vlastním srdcem. Další vnitřní orgány (plíce, játra, ledviny astřeva) jsou již založeny, ale jejich vývoj afunkční zrání budou ještě pokračovat.

V8. týdnu těhotenství již obvykle hovoříme oplodu, nikoli oembryu. Jeho velikost je nyní okolo 3–4centimetrů aváží přibližně 5gramů. Plod je prostřednictvím pupečníku zavěšený vdutině obklopené plodovými obaly abudoucí placentou. Tato dutina (dutina amniová) je vyplněná plodovou vodou.

Na hlavičce, která je ve vztahu kostatním částem těla relativně velká, se již dokončil vývoj obličeje sústy anosem. Končetiny jsou naopak relativně malé. Jsou vytvořeny základy svalů, šlach akloubů. Ze smyslových orgánů pokračuje vývoj vnitřního ucha, které má mimo sluch význam také pro vnímání rovnováhy. Vnitřní orgány plodu jsou již vyvinuty, mnohé znich však ještě nejsou plně funkčně vyzrálé anemají svou konečnou polohu vtěle.

Rozlišení pohlaví plodu, které je dáno již vokamžiku oplození, pokračuje vývojem pohlavních žláz, vaječníků nebo varlátek. Základ zevních pohlavních orgánů je již také patrný, ale vtéto fázi těhotenství nelze ještě rozhodnout, zda se jedná ochlapce či oděvče.

Na ultrazvuku je možné pozorovat již poměrně výraznou pohybovou aktivitu plodu. Tyto pohyby svšak nastávající maminka ještě nevnímá.

Pokračuje také vývoj placenty, která je spojena splodem prostřednictvím pupečníku abrzy bude jediným zprostředkovatelem kyslíku avýživy plodu pro celý zbytek těhotenství. Děloha je zvětšena do velikosti pomeranče.

Ve 12. týdnu měří plod okolo 9centimetrů aváží přibližně 15gramů. Většina vnitřních orgánů je již funkční, aproto se postupně snižuje nebezpečí jejich poškození nepříznivými vnějšími vlivy. Oční víčka jsou již vyvinutá, ale zůstávají zavřená. Na hlavičce lze rozeznat už iušní lalůčky. Na konečcích prstů začínají růst základy nehtů, pokračuje vývoj svalů. Plod se vděloze stále více pohybuje, dokáže zatínat pěstičky ipohybovat prsty na nohou, špulí rty, otevírá azavírá ústa, umí sát. Polyká tekutinu, která ho obklopuje. Protože začínají fungovat také ledviny atvoří se moč, také močí. Přispívá tak ke koloběhu plodové vody, která ho vamniové dutině obklopuje. Vtéto době je již plně vyvinutá placenta, pupečník se všemi svými cévami ataké plodové obaly.

První trimestr končí ve 13. týdnu těhotenství. Vtéto době měří plod od hlavy kpatě okolo 10centimetrů aváží 20gramů. Zevní tvar plodu je již plně vyvinut, většina jeho orgánů již funguje. Aktivní pohyby plodu, které jsou na ultrazvuku patrné, však matka ještě nevnímá.

Druhý trimestr těhotenství

Druhý trimestr začíná ukončením 13. týdne akončí ve 26. týdnu.

V16. týdnu těhotenství je plod 16centimetrů dlouhý aváží okolo 120gramů. Je pokryt drobným chmýřím (lanugem), rostou mu řasy aobočí. Kůže je tenká, průhledná, podkožní tuk ještě není vytvořen. Začínají se tvořit pevné kosti, funkční jsou iklouby. Jeho pohyby jsou velmi živé, ale těhotná žena je ještě obvykle necítí. Nejkvalitnější ultrazvukové přístroje umožňují rozlišit již vtéto době pohlaví plodu. Běžné přístroje však toto rozlišení umožňují až zhruba otři týdny později.

Boční pohled na plod v11.týdnu těhotenství (dobře patrná hlavička amozek)

Měření temeno-kostrční délky plodu (CRL) – 13.týden těhotenství

Horní končetiny atrup plodu vpříčném řezu– 13.týden těhotenství

Ve 20. týdnu těhotenství (na konci pátého lunárního měsíce) plod měří 25centimetrů aváží 300gramů. Na hlavičce se objevují vlasy, rostou nehty. Těhotná žena již běžně cítí pohyby plodu. Citlivými vyšetřeními lze slyšet tlukot srdce plodu.

Pěst plodu – 20.týden těhotenství

Poměrně klíčovým obdobím zpohledu dalšího průběhu těhotenství je 24. týden těhotenství. Od tohoto týdne je podle poznatků současné vědy plod za určitých podmínek schopen přežít mimo tělo matky. Pokud tedy vtéto době dojde znějakého důvodu ksituaci, kdy plod opustí tělo matky, je tato skutečnost, až na některé přesně vyjmenované situace, považována za porod, nikoli za potrat. To má samozřejmě pro ženu ipro miminko dalekosáhlé důsledky zpohledu zdravotního isociálního. Plod vtéto době měří 30centimetrů aváží 600gramů. Dochází též krozdělení do té doby slepených očních víček.

Vdalším období však vrůstu plodu nastává změna. Růst plodu do délky se začíná zpomalovat ahmotnostní přírůstek se naopak zrychluje.

Třetí trimestr těhotenství

Třetí trimestr těhotenství je období od 27. týdne těhotenství do porodu. Typický je bouřlivý růst plodu vděloze apostupná fyzická ipsychická příprava ženy na porod.

Ve 28. týdnu těhotenství je délka plodu 35centimetrů ajeho hmotnost se pohybuje okolo 1200gramů. Pokračuje vyzrávání dalších orgánových funkcí plodu, přičemž jedním znejdůležitějších je vtéto době tvorba speciální látky vplicích (surfaktantu), která má za úkol umožnit plné rozvinutí plic po porodu. Její přítomnost výrazně zvyšuje šance na přežití především uvelmi předčasně narozených dětí.

Ve 32. týdnu těhotenství plod měří 40centimetrů aváží 1800gramů. Zhruba vhorizontu dvou týdnů již bude dokončeno zrání naprosté většiny orgánových funkcí plodu adalší nitroděložní vývoj bude soustředěn na růst plodu atvorbu jeho tukového polštáře.

Na konci 36. týdne těhotenství je délka plodu 45centimetrů ajeho váha se za normálních okolností pohybuje okolo 2700gramů. Plod zaujímá vděloze definitivní polohu. Má vytvořený tukový polštář, začíná mizet ochlupení jeho těla (lanugo). Měkké porodní cesty matky se začínají připravovat na porod.

Ve 40. týdnu těhotenství mívá plod všechny známky zralosti. Mezi ně patří především jeho délka okolo 50centimetrů ahmotnost 3200 až 3500gramů. Jeho kůže je napjatá, růžová, pokrytá bělavou mazlavou hmotou – mázkem. Jemné ochlupení povrchu těla novorozeného děťátka (lanugo) zbývá jen na zádech mezi lopatkami. Úpon pupečníku je uprostřed vzdálenosti mezi horním okrajem kosti stydké ahrotem mečovitého výběžku kosti hrudní. Švy mezi lebečními kostmi jsou úzké, fontanely malé. Jsou vytvořeny chrupavky nosní, ušní, nehty na rukou přesahují špičky prstů, na nohou dosahují špiček prstů. Varlata jsou uchlapců sestouplá všourku, uděvčátek velké stydké pysky překrývají malé aštěrbinovitě uzavírají poševní vchod. Novorozené děťátko po narození hlasitě křičí ačile se pohybuje.

Uložení plodu vděloze

Plod zaujímá vděloze definitivní polohu až kolem 36. týdne těhotenství. Do té doby se jeho polohy mohou měnit, protože relativně větší množství plodové vody umožňuje plodu poměrně velkou pohyblivost. Určení uložení plodu vděloze je jednou ze základních skutečností zjišťovaných při porodnickém vyšetření vprenatální poradně ve třetím trimestru anásledně vdobě porodu.

Hlavička plodu zprofilu

Detailnější pohled naobličej plodu zprofilu (nos,rty abrada)

Pohled „zpředu“ – oči,nos,rty

Křivka zobrazující průtok krve pupečníkem v 32. týdnu těhotenství (ultrazvuková dopplerovská flowmetrie)

Mezi nejdůležitější charakteristiky, které zásadním způsobem následně ovlivní způsob vedení porodu akteré tedy nastávající maminky velmi zajímají, patří poloha plodu. Tu rozlišujeme podélnou, která je nejčastější aje tak uloženo 99,5% plodů, příčnou ašikmou.

Podle toho, která část plodu se nalézá dole, se podélná poloha plodu dělí ještě na polohu podélnou hlavičkou (96,5%), kdy je nejníže uložena hlavička plodu, apolohu podélnou koncem pánevním (3%), kdy je nejníže uložen zadeček plodu. Čím blíže je termín porodu, tím větší je pravděpodobnost, že plod bude vpoloze podélné hlavičkou. Zároveň je větší pravděpodobnost, že se jeho poloha již nezmění. Jsou však samozřejmě popsány ipřípady, že ke změně polohy plodu došlo až prakticky vtermínu porodu.

Poloha plodu vdobě porodu má zásadní význam pro vedení porodu. Při poloze podélné hlavičkou lze vpřípadě nepřítomnosti jiného problému vést porod přirozenou vaginální cestou. Pokud jde opolohu podélnou koncem pánevním, má nastávající maminka právo rozhodnout se, jak bude její porod veden, zda přirozeně vaginálně, nebo operační cestou císařským řezem. Porody žen spříčnou či šikmou polohou plodu vdobě porodu bývají vedeny císařským řezem.

Nastávající maminka se může setkat ještě stermínem postavení plodu vděloze. Jde ovztah hřbetu plodu ke hraně dělohy, tedy straně těla matky. Zhruba dvě třetiny plodů jsou na konci těhotenství otočeny hřbetem klevé hraně dělohy. Význam postavení plodu není až tak zásadní jako poloha plodu, ale přesto může do jisté míry ovlivnit průběh porodu. Postavení plodu má také význam pro to, kde lze poslouchat ozvy plodu.

Držení plodu označuje vztah jednotlivých částí plodu vděloze ksobě navzájem. Optimální je situace, kdy plod zaujímá vděloze co nejmenší prostor akdy je jakoby vtureckém sedu schoulen „do klubíčka“. Odchylka odtohoto optimálního držení pak může zkomplikovat normální plynulý průběh porodu.

Placenta (plodový koláč)

Placenta je orgán se zásadním vlivem na průběh těhotenství. Jakékoli poruchy struktury či funkce placenty mohou těhotenství vážně ohrozit. Její vývoj probíhá vprvním trimestru. Od 12. týdne je již plně funkční azajišťuje veškeré potřeby vyvíjejícího se plodu. Po 40. týdnu těhotenství se mohou některé její funkce horšit, což bývá někdy důvod kvyvolání porodu užen, které týden avíce přenášejí.

Placenta se obvykle upíná na zadní nebo horní část děložní dutiny. Tvar normální lidské placenty je kruhovitý až oválný. Její průměr bývá vrozmezí 15–20centimetrů, tloušťka kolem 3centimetrů aváha 500–700gramů.

Tkáň placenty je tvořena takzvanými choriovými klky, což jsou výběžky, uprostřed kterých běží malá céva akteré slouží kvýměně látek mezi krví matky aplodu. Tyto klky jsou navíc ještě uspořádány v15–20 větších okrscích, které jsou nazývány kotyledony.

Na placentě jsou rozlišovány dvě strany. Vnitřní (plodová), která je lesklá, krytá plodovými blanami aze které odstupuje pupečník, azevní (mateřská), která je přivrácena kděložní stěně. Na ní jsou patrné choriové klky uspořádané vkotyledonech.

Mezi děložní stěnou aplacentou je prostor, kam prýští mateřská krev přivádějící kyslík aživiny pro plod. Tato krev omývá choriové klky, ze kterých je placenta tvořena. Krev, která kyslík aživiny již odevzdala ado které se naopak uvolnily odpadní produkty plodu, odtéká ztohoto prostoru pryč do matčina těla. Krev matky aplodu se nikdy nemísí.

Jak již bylo zmíněno, placenta vprůběhu těhotenství plní řadu nezastupitelných funkcí. Mezi nejdůležitější patří:

— Funkce ochranná – tvoří jakousi bariéru proti škodlivinám. Ikdyž nelze považovat placentu za zcela neprostupnou, je schopna chránit plod především před nejrůznějšími chemickými látkami, léky ainfekcemi.

— Funkce výživná – zprostředkovává výměnu živin aplynů mezi matkou aplodem.

— Funkce sekreční – produkuje řadu hormonů alátek spodstatným vlivem na těhotenství. Patří sem především těhotenský hormon (hCG), ženské pohlavní hormony (estrogeny aprogesteron) adalší.

Pupečník

Pupečník je pro plod životně důležitý. Plod je jeho prostřednictvím spojen splacentou, na niž se upíná obvykle uprostřed.

Pupečník je tvořen rosolovitou hmotou, ve které vedou tři cévy. Dvě tepny přivádějí krev od plodu kplacentě ajedna žíla odvádí krev zplacenty kplodu. Na povrchu je pupečník krytý jednou zplodových blan.

Délka pupečníku bývá průměrně okolo 50centimetrů, ale vmezních případech může být 30–130centimetrů. Průměr pupečníku bývá nestejný, obvykle mezi jedním až dvěma centimetry. Je to způsobeno charakteristickým spirálovitým vinutím cév probíhajících vpupečníku, což je do jisté míry ochranný faktor proti jejich možnému poškození, anepravidelným nahromaděním pupečníkového rosolu, což bývá někdy označováno jako nepravý uzel.

Mezi komplikace, které souvisí spupečníkem amohou ovlivnit výsledek těhotenství aprůběh porodu, patří především omotání pupečníku kolem krčku, trupu či končetiny plodu, krátký pupečník, pravý (skutečný) uzel na pupečníku nebo úpon pupečníku nikoli na placentě, ale vplodových blanách.

Plodová voda

Plodová voda (amniální tekutina) je čirá sterilní tekutina obklopující plod avyplňující dutinu, ve které je plod vděloze uložen (amniová dutina). Kromě vody arozpuštěných látek jsou vní také oloupané buňky zpovrchu těla plodu, mázek achloupky (lanugo).

Plodovou vodu tvoří buňky pokrývající vnitřní povrch plodových obalů. Později kjejí tvorbě přispěje iprosakování tekutiny zpupečníku, vylučování moči plodem atvorba tekutiny vdýchacích cestách plodu. Naopak vstřebávání plodové vody se děje opět prostřednictvím buněk pokrývajících vnitřní plodové obaly apozději tím, že plod aktivně plodovou vodu polyká. Ta se vjeho trávicím ústrojí opět vstřebává. Obměna plodové vody je velmi rychlá. Ke konci těhotenství trvá obměna veškerého množství plodové vody jen dvě až tři hodiny.

Okolo 40. týdne těhotenství je normální množství plodové vody přibližně 800mililitrů. Při přenášení pak plodová voda ubývá, což může způsobit, že plod se vděloze může méně pohybovat ajeho pohyby mohou nastávající maminky pociťovat bolestivěji.

Plodová voda představuje optimální prostředí pro vývoj plodu. Rovnoměrně rozepíná amniální dutinu avytváří tak dostatečný prostor pro plod ajeho pohyby. Chrání pupečník aplacentu před útlakem azajišťuje tak krevní oběh mezi plodem aplacentou. Chrání plod před nárazy atlakem zvenčí. Svými účinky proti mikrobům plodová voda také chrání plod před infekcí.

Během porodu napomáhá plodová voda spolu sdolní částí plodových obalů šetrnému otevírání měkkých porodních cest, rovnoměrně přenáší děložní činnost apři odtoku zvlhčuje porodní cesty.

Přítomnosti oloupaných buněk aostatních látek vplodové vodě se využívá při jejím genetickém vyšetření zaměřeném na diagnostiku vývojových vad plodu. Výkon, při kterém se plodová voda odebírá tenkou jehlou přes břicho matky pod kontrolou ultrazvuku, se nazývá amniocentéza aprovádí se obvykle okolo 17. týdne těhotenství.

Plodové obaly

Plod je vděloze spolu splodovou vodou obklopen plodovými obaly. Ty jsou tvořeny dvěma vrstvami blan, které se vyvinuly spolu splodem. Vnitřní se nazývá amnion, vnější chorion. Zvenku pak knim ještě přiléhá těhotensky změněná děložní sliznice, která je mateřského původu. Nazývá se decidua.

— Amnion je vnitřní průsvitná bezcévná blána. Pokrývá plodovou plochu placenty, přechází na pupečník apokrývá celý vnitřek dutiny, ve které je umístěn plod vplodové vodě. Účastní se také tvorby plodové vody.

— Chorion je vnější pevná průsvitná bezcévná blána, která odstupuje zokrajů placenty.

Plodové obaly neobsahují nervová zakončení. Proto je výkon, kdy lékař či porodní asistentka protrhnou vprůběhu porodu plodové obaly, aby odtekla plodová voda aurychlil se tak průběh porodu, nebolestivý.

Plodové obaly se po porodu plodu odloučí aporodí společně splacentou.

Změny mateřského organismu vtěhotenství

Cílem změn mateřského organismu vtěhotenství je připravit ženu po fyzické ipsychické stránce tak, aby byl zajištěn zdárný průběh těhotenství, vývoj arůst plodu abudoucí maminka byla připravena na porod akojení (laktaci).

Změny vorganismu těhotné ženy jsou nejrůznějšího charakteru. Týkají se změn ve stavbě afunkci orgánů aprocesů látkové přeměny vtěle matky. Dochází krůstu tkání, zadržování tekutin, uvolnění hladkého svalstva adalším změnám.

Jedním zmožných pohledů je dělení těchto změn na ty, které proběhnou na pohlavních orgánech těhotné ženy, aostatní.

Změny na pohlavních orgánech těhotné ženy

Děloha je orgán, ukterého jsou těhotenské změny jedny znejvýraznějších. Její hmotnost se během těhotenství zvětší ze 70gramů před těhotenstvím na téměř 1100gramů vdobě porodu. Při růstu plodu se děloha zvětšuje avystupuje zpánve, přičemž ve3.měsíci těhotenství dosahuje horního okraje spony stydké, v6. měsíci dosahuje kpupku, v9.měsíci pod mečovitý výběžek kosti hrudní av10. lunárním měsíci zasahuje její horní okraj dva až tři prsty pod něj. Nejčastěji je mírně nakloněna anatočena na pravou stranu, což je ovlivněno uložením koncové části tlustého střeva. Hrdlo děložní se zhruba měsíc po oplození stává měkčím amá nafialovělou barvu. Zčásti mezi hrdlem atělem děložním se během těhotenství vytváří část dělohy nazývaná dolní děložní segment.

Vaječník utěhotné ženy plní poněkud odlišné funkce. Utěhotné ženy zde neprobíhá zrání auvolňování vajíček (ovulace). Po oplození zde vzniká žluté tělísko, ve kterém se tvoří ženské pohlavní hormony estrogeny, azejména progesteron, které jsou nezbytné pro udržení adalší vývoj těhotenství. Okolo 8. týdne těhotenství funkci žlutého tělíska začíná přebírat vyvíjející se placenta, která je ale plně funkční až od 12. týdne těhotenství.

Změny vpochvě ana hrázi souvisí stím, jak se vtěchto místech zvyšuje prokrvení, prosáknutí azměkčení tkání. Poševní stěna se stává silnější apochva se vlivem zvětšující se dělohy vystupující zpánve prodlužuje. Sliznice pochvy je nafialovělá (lividní). Zvyšuje se poševní sekrece, což se navenek může projevit nesvědivým světlým výtokem.

Prsy se vtěhotenství vlivem ženských pohlavních hormonů zvětšují apřipravují ktvorbě mléka (laktaci). Zvětšují se atmavnou prsní dvorce. Někdy již od prvních týdnů těhotenství, typicky ale vjeho druhé polovině, může zprsů samovolně odtékat mlezivo (kolostrum), což je vazká žlutavá tekutina. Během porodu dochází vlivem poklesu ženských pohlavních hormonů ke spuštění procesu tvorby mléka – laktaci. Ta nastává obvykle třetí den po porodu.

Ostatní změny vorganismu těhotné ženy

Nároky na srdce se během těhotenství postupně zvyšují. Protože musí zásobit okysličenou krví jak tělo matky, tak dělohu splacentou, přes kterou je pak kyslíkem aživinami zásobován iplod, zvětší se množství srdcem vypuzované krve až o40%. Při porodu se toto množství ještě zvýší.

Krevní tlak se vprvní polovině těhotenství mírně snižuje oproti stavu před otěhotněním, pak se postupně vrací na své původní hodnoty. Normální hodnoty krevního tlaku utěhotné jsou do 140/90 torrů. Krevní tlak je měřen při každé návštěvě těhotné vprenatální poradně. Je tomu tak proto, že zvýšení krevního tlaku může být první známkou závažných těhotenských komplikací.

Skrevním oběhem matky také souvisí stav, kdy při poloze na zádech uní dojde knevolnosti amdlobě. Nazývá se syndrom dolní duté žíly. Je způsoben snížením průtoku krve dolní dutou žilou, což vede ke snížení množství krve vracející se ksrdci. Stav je obvykle vázán na druhou polovinu těhotenství, kdy je děloha již výrazně zvětšená. Řešením bývá změna polohy těhotné ženy.

Pro těhotenství je typické zadržování tekutin vtěle, které je nejvýraznější vposledním trimestru. Zmnožení tekutiny vtkáních vede kjejich prosáknutí. Vcévním systému pak tato skutečnost vede ke zvýšení objemu obíhající krve. To má do jisté míry preventivní význam vtom smyslu, že matka je takto připravena na určitou fyziologickou krevní ztrátu při porodu, která je ipři normálním porodu nevyhnutelná.

Hodnoty červených krvinek se vtěhotenství díky jistému „naředění krve“ poněkud snižují, naopak celkový počet bílých krvinek se oproti hodnotám uženy netěhotné zvyšují. Krevní destičky nebývají těhotenstvím výrazněji ovlivněny.

Těhotenství je charakterizováno také sklonem kvyšší srážlivosti krve. Jde odůsledek hormonálních změn, do určité míry ostav chránící matku před většími krevními ztrátami při porodu. Naopak pro ženy, které znějakého jiného důvodu mají zvýšený sklon ktvorbě žilních sraženin (trombóz) již před otěhotněním, je tato skutečnost nepříznivá aznamená zvýšené riziko. Pro tyto ženy však existují účinná opatření, kterými lze vtěhotenství možným komplikacím předcházet.

Dýchací systém je ovlivněn především růstem dělohy splodem, která upokročilejšího těhotenství vytlačuje bránici aomezuje pohyblivost hrudníku. Hormonální změny pak přispívají krozšíření průdušek.

Průtok krve ledvinami je vtěhotenství zvýšen, atak jsou na ně kladeny vyšší nároky. Vzhledem ktomu, že děloha bývá nakloněna anatočena mírně doprava, není výjimečné, že se utěhotné ženy náhodně zjistí rozšíření pravé ledvinné pánvičky amočovodu, aniž by těhotná žena měla jakékoli potíže. Při každé návštěvě těhotné ženy vprenatální poradně bývá vyšetřována její moč. Je tomu tak proto, že se pátrá po přítomnosti bílkoviny, cukru či jiných látek vmoči, které by mohly být vodítkem kodhalení jiných, někdy závažnějších stavů.

Trávicí ústrojí je též pod vlivem výrazných hormonálních změn. Zvyšují se nároky na přívod energie avitaminů. Těhotná mívá zvýšenou chuť kjídlu aněkdy se objevují chuti na neobvyklé kombinace jídel. Období ranních nevolností končí obvykle vpolovině 2. trimestru. Ktěhotenství patří zvýšení tvorby slin, což ovlivní kyselost vdutině ústní avede ke zvýšené kazivosti zubů. Dásně jsou překrvené, křehké, takže mají větší sklon ke krvácení. Hormonálními změnami způsobená snížená pohyblivost střev může vést kzácpě. Vjátrech probíhají jen změny funkční. Vinou změn vlátkové přeměně se vtěhotenství zvyšuje sklon ktvorbě žlučových kamenů.

Na kůži se během těhotenství mohou zvýraznit již dříve existující pigmentové névy (pihy). Přesto by těm rychle se zvětšujícím měla být věnována zvýšená pozornost aměly by být vyšetřeny odborníkem. Asi upoloviny těhotných žen se objevuje zarudnutí dlaní. Je to způsobeno hormonálními změnami astav se sám po porodu upraví.

Velkou pozornost těhotné ženy věnují těhotenským pajizévkám (striím). Jsou to trhlinky vpovrchové vrstvě kůže způsobené narušením struktury elastických vláken. Mají růžovou nebo purpurovou barvu, objevují se na stehnech, na prsech avpodbřišku. Podle dostupných poznatků jejich vznik není ovlivněn zvyšující se tělesnou hmotností, ale zvýšeným napětím kůže. Účinná preventivní opatření proti jejich vzniku nejsou známá. Po porodu bohužel nemizí, jen jejich barva se mění na stříbřitě šedou.

Hormonální změny přispívají také ke zvýšené pigmentaci kůže. Ta se může vyskytovat prakticky kdekoli na těle, ale typické je ztmavnutí kůže vokolí pupku apod ním ve střední čáře, na hrázi avoblasti prsů.

Během těhotenství jsou vlasy většinou dobré kvality, bez tendence kvypadávání. Po porodu se však vlivem hormonálních změn může situace zcela změnit. Může dojít kjejich vypadávání. Návrat do původního stavu pak trvá zhruba 6–12měsíců.

Pokud jde ozrak, těhotné ženy si často stěžují na rozmazané vidění. To je způsobeno otokem oční čočky arohovky. Tento stav se po porodu sám upraví. Pozor by si však měly dát těhotné ženy, které do pokročilých fází těhotenství řídí auto. Jejich schopnost včas reagovat může být snížena.

Vdůsledku rychlého růstu plodu aplacenty ajejich zvyšujících se požadavků na živiny nastávají vtěhotenství výrazné změny vlátkové přeměně (metabolismu). Koncem těhotenství dochází kjejímu zvýšení o15–20%. Činnost většiny žláz tvořících hormony vtěhotenství stoupá. Výrazné je to především uštítné žlázy. Hormonální změny utěhotné vedou mimo jiné ke zvýšení nároků na zpracování cukrů vyplavených do krve. To může způsobit projevy takzvané těhotenské cukrovky (gestační diabetes).

Normální hmotnostní přírůstek vtěhotenství se pohybuje vrozmezí 8–12kilogramů. Velice orientačně připadají na 1. trimestr dva kilogramy, na 2. trimestr pět kilogramů ana třetí trimetr také pět kilogramů hmotnostního přírůstku. Zdravá rodička ztratí zadeset dní po porodu dva kilogramy pouze vyloučením vody zadržené běhemtěhotenství.

Na pohybový systém také působí hormonální vlivy. Nejvýraznější je uvolnění vazů spojujících kosti pánve apáteře, které vede spolu spůsobením hmotnosti těhotné dělohy utěhotných žen koncem těhotenství ktypickému prohnutí bederní páteře směrem dopředu.