Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

John Williams

Jak dělat, co vás baví, a dostat za to zaplaceno

Přeloženo z anglického originálu SCREW WORK LET'S PLAY: HOW TO DO WHAT YOU LOVE AND GET PAID FOR IT 01 Edition,
vydaného nakladatelstvím Pearson Education Limited ve Velké Británii v roce 2010.
This translation of SCREW WORK LET'S PLAY: HOW TO DO WHAT YOU LOVE AND GET PAID FOR IT
01 Edition is published by arrangement with Pearson Education Limited.
© John Williams 2010
All rights reserved.

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 4776. publikaci

Překlad PhDr. Radek Blaheta
Odpovědná redaktorka Mgr. Olga Tesařová
Sazba Eva Hradiláková
Počet stran 208
První vydání, Praha 2012
Vytiskla Tiskárna v Ráji, s.r.o., Pardubice

Czech Edition © Grada Publishing, a.s., 2012
Cover Design © Eva Hradiláková

ISBN 978-80-247-4164-2

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8161-7 ve formátu PDF
ISBN 978-80-247-8162-4 ve formátu EPUB

Mému otci Edwardu Glynu Williamsovi za pět měsíců hry

O čem je tato kniha

Kniha, kterou držíte v rukou, vám krok za krokem ukáže, jak si nechat platit za to, co vás opravdu baví. Ať už máte pocit, že děláte práci, která vás nenaplňuje, nebo se dřete ve vlastní firmě, která se nikdy pořádně „nerozjela“, v této knize najdete nejen nové pohledy na život jako takový, ale také praktické strategie, které potřebujete k transformaci vlastního pracovního života.

To neznamená, že si budete jen užívat a doufat, že vám peníze jako mávnutím kouzelného proutku spadnou přímo do klína. Místo toho vám ukážu, jak si nechat platit za to, co vám připadá jako hra, jak získat první „výherní pásku“ a jak si ze hry vytvořit živobytí – a možná dokonce zbohatnout. A pokud pořád netušíte, co si s životem počít, vysvětlím vám, jak si nejdříve udělat jasno v této oblasti.

Chcete začít podnikat nebo působit na volné noze, začít pracovat na ideálním zaměstnání od píky, napsat knihu, proslavit se svým uměním nebo změnit svět? Tato kniha vám k tomu pomůže. Nemůžu vás naučit, jak „rychle zbohatnout“. Na to jsem zatím nepřišel (a pokud se to podařilo vám, dejte mi prosím vědět!). Můžu vám ale ukázat, jak se stát rychle šťastným. Pravda je totiž taková, že bez ohledu na to, jaký život si přejete, můžete kousek svého vysněného ideálu ochutnat okamžitě a na nic nečekat. Takto dosáhnete většího štěstí, a jak sami uvidíte, štěstí často vede k úspěchu a bohatství.

Desatero tajemství

Kniha se skládá z deseti tajemství, jak si za to, že si hrajete, nechat platit. Tato tajemství sice nepředstavují něco, co by před námi kdosi záměrně skrýval, přesto je s podivem, jak málo z nás o nich ví. Zcela jistě se o nich nic neučíme ve škole, dokonce ani na vysoké. Někdy jsou dokonce v rozporu s obecnou moudrostí, kterou slýcháme každý den, a než se nadějeme, jsme navždy lapeni v ubíjející práci.

Zmíněná tajemství jsem do knihy umístil v takovém pořadí, abyste mohli začít od fáze, kdy netušíte, jaká práce se vám zalíbí, po fázi, kdy se plně živíte tím, co vás opravdu baví. Nejlepší je proto číst kapitoly v uvedeném pořadí, neboť každá navazuje na předchozí.

Následující stručný přehled vás seznámí s tím, o čem jednotlivé kapitoly pojednávají.

První tajemství: Jak přijít na to, co opravdu chcete

Pokud víte, že chcete dělat něco jiného, ale ani za nic na světě nemůže přijít na to, co by to mělo být, v této kapitole získáte konečně pomoc. Ale ani když už máte k cíli nakročeno, tuto kapitolu nepřeskakujte, protože vám ukáže, jak je k dosažení úspěchu důležité zvolit si tu správnou práci.

Druhé tajemství: Jak si vybrat, co dělat dál

V této kapitole se dozvíte, jak dosáhnout oné kouzelné kombinace toho, co vás baví, a toho, za co jsou lidé ochotni platit. Dále zjistíte, jak si vybrat, kudy se vydat dál, když se vám zdá, že už nevíte kudy kam – ať už proto, že netušíte, co chcete, nebo naopak proto, že máte tolik nápadů, že se nemůžete rozhodnout. A samozřejmě zde také na vás čeká vědecky prokázaný recept na štěstí.

Třetí tajemství: Jak začít okamžitě

Zde zjistíte, jak uniknout z pasti nekonečného hledání a jak s novým životem začít okamžitě. Dále se dozvíte, proč nepotřebujete propracované plány ani vytyčené cíle. Naučíte se také, jak zahájit i ten největší projekt v minimalizované podobě, takže nemusíte opouštět současnou práci.

Čtvrté tajemství: Jak zaručeně dosáhnout úspěchu

Nechat si platit za to, že si hrajete, není jen tak a cesta k tomuto cíli může být trnitá. V této kapitole zjistíte, jak se stát nezničitelným a jak mít jistotu, že zvládnete vše, co vás na cestě potká.

Páté tajemství: Jak si hrát smysluplně a brát za to peníze

Máte strach, že když budete dělat, co vás opravdu baví, skončíte na mizině? Tato kapitola vám ukáže, jak dělat, co vám přináší potěšení, aby z toho měli užitek také ostatní lidé – a aby byli ochotni vám za to také platit.

Šesté tajemství: Jak si hraním vybudovat jméno

V této kapitole se dozvíte, jak se s tím, co děláte, stát známým, či dokonce slavným, a získat tak příležitosti, po nichž toužíte. Dále se naučíte, jakým způsobem využívat moderní sociální média k tomu, abyste o sobě dali vědět světu, a to s nízkými či dokonce nulovými náklady.

Sedmé tajemství: Jak vytvořit neodolatelnou nabídku

Tato kapitola vám ukáže, jak lidem nabídnout něco, co opravdu chtějí, a jak jim to také co nejlépe dodat – počínaje prodejem služby a konče využíváním internetových aplikací, které za vás budou vydělávat, zatímco vy budete klidně spát.

Osmé tajemství: Jak získat první „výherní pásku“

V této kapitole zjistíte, jak si vydělat vůbec první peníze za něco, co vám připadá jako hra – a nemusíte ani opouštět své současné zaměstnání.

Deváté tajemství: Jak si hrát na plný úvazek

Zde vám ukážu, jak z prvních experimentů vybudovat něco, co vám zajistí plný příjem, ať už jako osobě samostatně výdělečně činné, v rámci tzv. portfoliové kariéry, kdy zároveň vykonáváte různá zaměstnání na krátké pracovní úvazky, nebo v rámci toho, čemu říkám zaměstnání 2.0 – tedy zaměstnání na míru. Vysvětlím vám také, jak tohoto cíle dosáhnout rychleji, než byste čekali.

Desáté tajemství: Jak hraním dosáhnout v životě bohatství

Tato kapitola vám pomůže si uvědomit, po jaké formě bohatství vlastně v životě toužíte: jde vám o peníze, svobodu cestovat po světě, množství volného času nebo moc měnit svět? Dále vám odhalí pět kroků, jak tohoto cíle dosáhnout, mimo jiné také pomocí strategie O.B.N.O.S., abyste mohli požadovat cenu, která odpovídá nabízené hodnotě.

21 mýtů o práci

Za posledních pět let jsem pracoval s řadou klientů a stále znovu se setkávám se stejnými mylnými názory, které lidem brání dělat, co by chtěli. Často jde o přesvědčení zděděná po předchozích generacích, které ovšem měly mnohem užší výběr ohledně práce, než máme my dnes. Všechny tyto názory jsem rozdělil do 21 mýtů. S těmito mýty se setkáte na různých místech knihy, vždy se pak přesvědčíte, že jsou ve své podstatě nesmyslné. Úplný seznam mýtů najdete také na konci knihy. Kolik z nich nyní považujete na „pravdy“? Možná že vás brzdí právě tato mylná přesvědčení. Jste připraveni otevřít se v oblasti práce něčemu novému?

Na zmíněných 21 mýtů se osobně dívám takto: Představte si staré vrtulové letadlo s běžícím motorem na vzletové dráze. Jestliže uvolníte brzdy a odstraníte klíny zpod kol, začne letadlo nevyhnutelně rolovat – pokud ale chcete vzlétnout, musíte šlápnout na plyn. Jestliže se mi tedy podaří rozbít všechny mýty o práci, kterým věříte, začnete se i vy nevyhnutelně posunovat k tomu, co chcete. Budete ale také muset šlápnout na plyn, abyste dokázali vzlétnout a doletět až tam, kam toužíte.

Rozhovory s experty

Abych pro nápady, které vám v knize předkládám, získal pevnější půdu, setkal jsem se s deseti úspěšnými „hravci“, tedy lidmi, kteří si za to, že si hrají, nechávají platit, a zeptal jsem se jich na názory, zvyky a činy, díky nimž se dostali tam, kde jsou nyní. Někteří z nich vybudovali, řídili a nakonec prodali podniky v hodnotě milionů liber. Neptal jsem se ale jen těch, co už jsou takříkajíc „za vodou“, hovořil jsem také s lidmi, kteří právě začínají a kteří projevují velmi hravý přístup, což se jim také začíná vracet v podobě úspěchu. Někteří dotázaní jsou velmi bohatí, jiní žijí s relativně skromným příjmem, svůj život ovšem postavili na svobodě, tvořivosti a různorodosti. A někteří chtějí dokonce změnit svět. Všichni pak žijí bohatým životem, a to v nejširším možném smyslu.

Nezkrácené rozhovory se zmíněnými hravci si můžete v angličtině přečíst a v některých případech také poslechnout nebo zhlédnout na internetových stránkách ScrewWorkLetsPlay.com.

Webové stránky

V různých místech knihy a vždy na konci každé kapitoly odkazuji na další informace, nástroje a zdroje v angličtině na doprovodných webových stránkách ScrewWorkLetsPlay.com. Zde si můžete mimo jiné poslechnout audio nahrávky, stáhnout pracovní listy nebo se postupně seznamovat s aktualizacemi této knihy.

Poděkování

Nic hodnotného nikdy nevytvořil pouze jediný člověk a tato kniha není výjimkou. Mé poděkování si v prvé řadě zaslouží Samantha Jacksonová z nakladatelství Pearson za své nadšení pro téma hry a za to, že mi dala možnost podělit se o to moje – a také za to, že pomohla dát mým myšlenkám tu nejlepší možnou formu. Dále bych chtěl poděkovat své agentce a kamarádce Jacqueline Burnsové z organizace Free Agents, a to nejen za to, že jako agentka je opravdu prvotřídní, ale také za to, že se snažila dělat víc, než bylo její povinností, a pomohla mi tak tuto knihu realizovat. Je načase oslavit, že jsme tento hravý projekt konečně dokončili – obuj si brusle a hurá na led!

Dále chci poděkovat všem lidem, od nichž jsem měl to štěstí se učit: obchodní koučce, kolegyni a kamarádce Judith Morganové, která jako první přišla s nápadem ročního volna, a Jerrymu Hydeovi, odborníkovi na kreativitu, který mě vybídl, abych napsal knihu, což jsem si ovšem (jako většinu jeho rad) vzal k srdci až o dva roky později – díky za všechnu tu inspiraci za posledních sedm let. Také děkuji členům Jerryho opravdu kreativní skupiny, která mě po celou dobu psaní knihy povzbuzovala.

Mé poděkování si zaslouží také Nick Williams, který mi jako první osvětlil, jak fungují informační produkty, a Daniel Wagner, který se se mnou podělil o své hluboké znalosti internetového marketingu a který mi umožnil vést část jeho workshopu. Dále děkuji Suzy Greavesové, Marku Forsterovi a Barbaře Winterové za to, že mě inspirovali a pomohli mi přijít na to, kudy se mám ubírat. Zejména Suzy Greavesové a Nině Grunfeldové pak děkuji za to, že si přečetly úvodní verze rukopisu knihy.

Tato kniha v mnohém vděčí všem skvělým knihám, které mě v posledních čtyřiceti letech nejen inspirovaly, ale také nemálo naučily. V této souvislosti bych chtěl zmínit zejména Barbaru Sherovou, jejíž knihu jsem poprvé četl před patnácti lety a od níž jsem se dozvěděl, že jsem tzv. zvídavec (scanner) – jaká nádhera moci se po tolika letech zúčastnit vaší akce Scanners Retreat. Tato kniha by nebyla stejná, kdybyste mi neukázala cestu.

Mé díky patří dále Patu Kaneovi za to, že nás seznámil se svou etikou hry, a že nám tak ukázal, že k unavené staré etice práce existuje také alternativa. A dále pak Sethu Godinovi za jeho opravdu lidské marketingové nadání a Danu Pinkovi za jeho svěží pohled na práci a kariéru. Mé uznání patří také Rogeru Hamiltonovi za jeho úchvatnou koncepci dynamiky bohatství.

Richard, Selina, Cath a Neil ze společnosti Careershifters mi na svém každoměsíčním workshopu s dvaceti účastníky umožnili sledovat zápasy (a mýty), s nimiž se průměrný pracují muž a průměrná pracující žena potýká.

Děkuji také členům skupiny, která mě při práci podporovala, a dobrým přátelům Liz Riversové a Candy Newmanové. Zejména Candy mi byla při psaní opravdovou oporou. A děkuji také jejímu synovi Benu Dixonovi, rodícímu se hravci, který mi byl tak příjemným společníkem, když jsme spolu psali v poklidu Cornwallu. Dále děkuji svým přátelům Natashi, Jamesi a Jayovi za veškerou podporu a moudrost. A dále také Jacqui Loranové – konečně můžeš přestat říkat: „Měl bys napsat knížku, Johne“. A Terese za to, že mi pomáhá s akcí Scanners Night, a Julianu Boltovi za jeho hluboký vhled do umění a za jeho opravdové porozumění umělcům.

Velmi děkuji své mamince Diane Williamsové, která stále pracuje na mnoha hravých projektech, za to, že mě učila, že hra je stejně důležitá jako práce. A také mému bratru Davidovi za jeho podnikatelský náhled a za to, že mě jako první učil, jak si upravit zaměstnání podle potřeby. Mé díky dále patří mému neustále si hrajícímu strýci Rogeru Taylorovi, který nás v době, kdy jsem psal tuto knihu, navždy opustil. A také třem generacím vědců, inženýrů a podnikatelů, kteří zde byli přede mnou: věřím, že jste na mě pyšní.

Děkuji všem svým klientům, kteří se mnou statečně sdíleli sny a výzvy svého pracovního života, a dále pak „testovacím pilotům“ na letní škole „Screw Work, Let’s Play“ v roce 2009.

Poděkování si dále zaslouží všichni zaneprázdnění lidé, kteří mi laskavě věnovali svůj čas, abych je mohl vyzpovídat, a obohatit tak tuto knihu: Tim Smit, zakladatel organizace Eden Project (a jeho osobní asistentka Jo Galeová); Leslie Scottová, autorka hry Jenga a knihy About Jenga; Derek Sivers, zakladatel obchodu s hudbou CD Baby; podnikatel, mentor a řečník Mike Southon; Nic Roope z digitální agentury Poke; Sam Bompas a Harry Parr ze společnosti Bompas & Parr; Chris Guillebeau, autor knihy The Art of Non-Conformity; Tom Hodgkinson, šéfredaktor časopisu The Idler; hravý spisovatel Dixe Wills; Sophie Bossová, spoluzakladatelka projektu Beyond Chocolate; Petra Barranová z Choc Star; a Robert Chalmers a Lindsey Mountfordová. Dále děkuji centru Spectrum Therapy za to, že mi umožnilo poznat mého „vnitřního tyrana“, i za mnoho dalších skvělých nápadů a cvičení. Chrisi Wildovi pak děkuji za nadšení pro tuto knihu a za to, že mi ukázal, jak ji realizovat.

A nakonec chci poděkovat vám, že knihu čtete. Věřím už jen, že půjdete a pro hru namísto práce nadchnete více lidí.

Kontaktovat mě můžete na stránkách ScrewWorkLetsPlay.com nebo na mé twitterové adrese @johnsw.

Poděkování nakladatele původního vydání

Nakladatel děkuje Rogeru Hamiltonovi za svolení reprodukovat část o dynamice bohatství na str. 57–60, která vychází z internetových stránek www.rogerhamilton-wealthdynamics.com.

V některých případech jsme nebyli schopni dohledat vlastníky autorských práv, budeme proto vděčni za jakékoli informace, které nám to umožní.

Připojte se khravé revoluci

Poprvé vhistorii lidstva máme možnost upravit si práci tak, aby vyhovovala našemu způsobu života, namísto toho, abychom svůj život přizpůsobovali práci… Byli bychom blázni, kdybychom této možnosti nevyužili.

Charles Handy, odborník namanagement aspisovatel

Máme štěstí. Dosáhli jsme úžasného momentu vdějinách práce. Dnes je už možné živit se prakticky čímkoli. Ato myslím naprosto vážně: ať vás napadne cokoli, nasvětě existuje někdo, kdo si natom postavil kariéru.

Během výzkumu ktéto knize jsem se seznámil slidmi, kteří mé tvrzení názorně dokládají, např. sChrisem Guillebeauem, který cestuje pocelém světě ažije zblogu, který nasvých cestách píše, se Samem Bompasem aHarrym Parrem, kteří vytvářejí architektonická díla zželé nebo koktejly, které se místo pití vdechují, sPetrou Barranovou, která se svým čokomobilem (jediným vBritánii) cestuje pofestivalech aprodává gurmánskou čokoládu, nebo se Sarah de Nordwall, která se prosadila jako profesionální „bardka“, píše poezii avystupuje sní naprosto všude– odprotidrogové léčebny posněmovnu lordů.

Zmínění jedinci patří krozrůstajícímu se hnutí lidí pocelém světě, kterým nestačí jen vydělávat, aby zaplatili nájem, ale touží potom, aby měl jejich život hlubší smysl– potřebují vytvářet něco výjimečného, říkat něco důležitého, zkoušet něco nového, užívat si, riskovat amít odvahu také někdy pořádně narazit– anebo pořádně zbohatnout. Dychtí posvobodě, různorodosti, podnětech avzrušení; chtějí posouvat hranice svých možností akaždý den se rozvíjet.

To, čeho jsme svědky, není nic menšího než revoluce pracovních možností. Samotné slůvko „zaměstnání“ je zde irelevantní; dokonce islovo „práce“ neodpovídá životnímu stylu, který si toto hnutí zvolilo. Bývalý hudebník Derek Sivers, zněhož se stal podnikatel, který svou firmu nedávno prodal za22 milionů dolarů, vtéto souvislosti poznamenává: „Tohle už není práce, je to hra.“

Naše slovní zásoba zastarala. Někteří ze zmíněných lidí si říkají podnikatelé nebo byznysmeni, ale dřívější představě člověka vdecentním obleku, který hovoří typickým manažerským žargonem, tito jedinci jaksi neodpovídají. Uniformou hravce totiž mohou stejně dobře být džíny atričko nebo– utěch, kdo pracují doma– pyžamo.

Neméně hravé aneuctivé kautoritám aformalitám jsou islužebně starší postavy tohoto nového hnutí. Kromě peněz je vněm drží také uspokojení zkreativity. Vesvé knize Byznys vplné nahotě hovoří Richard Branson otom, jak se jej jednou při rozhovoru zkušený novinář Bob Schieffer zeptal, proč vstoupil dosvěta obchodu: „Jen jsem naněj zíral. Apak jsem si najednou uvědomil, že mi vlastně nikdy nešlo oto, dostat se do‚světa obchodu‘. No atohle jsem mu taky řekl adodal jsem: ‚Chtěl jsem prostě jen tvořit‘.“*

Předchozí generace měly usvého pracovního života jen velmi omezený výběr; standardem bylo jedno zaměstnání nacelý život aalternativa vpodobě založení firmy ssebou často nesla nákladné prostory, zaměstnance aobrovské výdaje nareklamu. Svět byznysu byl plný „vrátných“, kteří rozhodovali, kdo může dovnitř, nazákladě původu, rasy, pohlaví nebo jiných libovolných měřítek. Nyní vám už ale vuzpůsobení pracovního života přesně podle vašich požadavků nikdo nebrání.

Internet amobilní technologie nás všechny osvobodily, takže můžeme pracovat, jak chceme, kde chceme akdy chceme. Staré omezující hranice mezi lokálním aglobálním, zaměstnanci apodnikateli, profesionály aamatéry, spotřebiteli avýrobci, domovem akanceláří iprací ahrou se rozpadají. Naše možnosti jsou nyní mnohem širší, anemusíme tak volit jen mezi zaměstnancem amajitelem firmy. Aco to všechno znamená? Jednoduše to, že neexistuje důvod, proč by měl člověk trpět vnudné, nenaplňující práci.

Nemusíme se už řídit starou etikou práce, vstoupili jsme totiž doéry, které Pat Kane říká „etika hry“:

Jedná se o„hru“, jak ji chápali velcí filozofové: zakoušení aktivního, kreativního aplně autonomního lidství. Cílem etiky hry je získat sebevědomí kespontaneitě, kreativitě aempatii vkaždé oblasti života… Sebe, své touhy azáliby tak klademe dostředu svého světa.

Pat Kane, autor knihy The Play Ethic: AManifesto for aDifferent Way of Living,převzato ze stránek www.theplayethic.com

Zní vám slovo „hra“ sobecky? Opak je pravdou. Hravci se často zajímají stejně tak oto, co mohou světu dát, jako oto, co odněj mohou získat. Tim Smit opustil hudební byznys azaložil organizaci Eden Project, „první rokenrolovou vědeckou nadaci nasvětě“. Slavná hravá značka Innocent Drinks světšinovým podílem nabritském trhu ovocných nápojů dává 10 procent zisku své nadaci The Innocent Foundation. Nadace pak sponzoruje projekty, jejichž cílem je pomoci jedněm znejchudších lidí světa vzemích, odkud firma dováží své ovoce. AGoogle, který je svým hravým pracovním prostředím všeobecně známý, odstartoval neziskovou sekci, jejíž rozpočet činí miliardu dolarů. Jejím cílem je pak pokusit se ořešení těch nejpalčivějších světových problémů, např. změn klimatu, celosvětové úrovně zdravotnictví či chudoby.

Jste tedy připraveni si hrát? Možná se právě trápíte vpráci, která vás dohání kzoufalství. Nebo se dřete vevlastní firmě, která se nikdy pořádně „nerozjela“. Je navíc dost pravděpodobné, že jste otom hodně přemýšleli, točili jste se vkruhu asnažili se najít cestu ven. Proto je už opravdu načase nato jít jinak. Azačneme tím, že se z„dělníka“ změníte na„hravce“. Tato kniha vám ukáže, jak nato– jak se bavit anechat si zato platit; jak si život uzpůsobit tak, aby se doněj vešlo všechno, čím jste; jak se naplno věnovat všem zájmům, které máte; jak se vydat donového světa plného nejistoty ajak si tuto projížďku také pořádně vychutnat; jak dosáhnout výsledků, onichž se vám ani nesnilo, ato smnohem menším úsilím; ajak už přestat vyčkávat akonečně stím vším začít.

Připojte se krevoluci

Podle mého názoru bude 21. století stoletím hry.

Brian Sutton-Smith, emeritní profesor pedagogikynaPensylvánské univerzitě apřední teoretik hry

Americký spisovatel Daniel Pink je významný teoretik zabývající se proměnami světa práce. Vesvé nedávno vydané knize Úplně nová mysl pak tvrdí, že jsme vstoupili donové éry, apokud chceme inadále „zůstat vehře“, potřebujeme velmi odlišné dovednosti. V19.století nám průmyslová revoluce dala obrovské továrny aefektivní montážní linky. Aby se tovární dělník uplatnil, potřeboval fyzickou sílu amanuální dovednosti. S20. stoletím začala doba informací apožadován byl znalostní pracovník, který potřeboval analytické alogické dovednosti. Dnes, ve21.století, se nacházíme vdobě konceptuální. Podle Pinka nyní potřebujeme dovednosti, které bychom mohli nazvat funkcemi pravé mozkové hemisféry aknimž patří například design, empatie, význam či hra. Excelovat pak budou ti znás, kteří se mohou pochlubit invencí, empatií aschopností vidět celek– tedy hravci.

Nejde ale oposun, kterému se lze jen tak vyhnout. Dovednosti doby logicko-informativní jsou inadále nutné, ale samotné už stačit nebudou. Práce, kterou lze snadno definovat areprodukovat, bude totiž pravděpodobně automatizována nebo outsourcována. Nové formy automatizace nyní ovlivňují současnou generaci bílých límečků podobně, jako to poznaly modré límečky vgeneraci předchozí. Chceme-li tedy „přežít“, musíme získat dovednosti, které počítače nedokážou vykonávat lépe, rychleji či levněji. To, co nelze automatizovat, lze outsourcovat ustejně schopných, avšak levnějších pracovníků vzemích jako Indie, Čína či Filipíny. Tento trend už ostatně kromě IT postihl také finanční analýzu, redakční práci, právní výzkum či vyplňování daňových přiznání.

Průmyslová revoluce, vycházející zprotestantské pracovní etiky, zplodila dělníka. Dnešní digitální revoluce nám pak dala hravce.

Nebuďte jako někteří dělníci, kteří aktuální stav hospodářství využívají jako výmluvu, aby mohli změnu odkládat: lidé, kteří říkají, že osvé kariéře nyní nepřemýšlejí, protože právě probíhá recese (nebo protože právě skončila recese, popřípadě protože slyšeli, že přijde další recese…), aproto by se také měli držet při zemi, zůstat tam, kde jsou, anic neriskovat.

Strkat hlavu dopísku je ale to poslední, co byste měli vdobě převratných změn aznačné nejistoty dělat. Zaprvé jde odobu, kdy vám snejvětší pravděpodobností hrozí, že přijdete opráci. Pokud si vás šéf zavolá už tento pátek aoznámí vám, že jde ováš poslední den vefirmě, nebylo by lepší, kdybyste osvé budoucí kariéře přemýšleli už dříve, než když se vším zbrkle začnete odpíky hned příští pondělí? Azadruhé právě vdobách velkých změn přicházejí ty nejzajímavější příležitosti. Během velké hospodářské krize se ostatně vAmerice stalo milionáři více lidí než kdykoli jindy.

Tato kniha vám ukáže, jak si můžete vyzkoušet novou práci, aniž byste museli opustit to, co právě děláte, takže až přijde ona chvíle nuceného nového začátku– nebo až budete mít pocit, že už máte dostatek kuráže jít dotoho –, budete připraveni. Apokud tuto knihu čtete, protože jste se vpráci dozvěděli, že jste „nadbyteční“, nenechte si ujít nabízenou šanci, přehodnoťte svou práci azačněte si hrát.

Hrát si se vyplatí

Dobyznysu jsem nešel kvůli penězům– ale zjistil jsem, že když mě to baví, peníze přijdou samy.

Sir Richard Branson, zakladatel společnosti Virgin

Práce, která vás baví, představuje samotné jádro myšlenky hrát si. Ataké to dává jednoznačně smysl zfinančního hlediska. Nejbohatší anejúspěšnější lidé světa, například miliardáři jako Richard Branson, Steve Jobs, Warren Buffett či Oprah Winfreyová, říkají, že svou práci dělají, protože je baví. Tito lidé zcela jistě nepokračují jen kvůli penězům.

Steve Jobs, bývalý výkonný ředitel společností Apple Computer aPixar Animation Studios, vesvém projevu napromoci studentů Stanfordovy univerzity radí následující:

Vaše práce naplní značnou část vašeho života ajediná možnost, jak nalézt opravdovou spokojenost, je dělat to, co považujete zaskvělou práci. Askvělou práci lze dělat jen tak, že to, co děláte, máte také opravdu rádi. Pokud jste to zatím nenašli, hledejte dál. Nezůstávejte namístě.

Pokud se ženete zaúspěchem apenězi amyslíte si, že tak budete šťastní, jdete nato přesně obráceně. Výzkum profesorky Sonji Lyubomirské zKalifornské univerzity nedávno ukázal, že štěstí vmnoha případech nakonec vede kúspěchu, avšak opačný postup automaticky neplatí.

Sonja Lyubomirská prostudovala 225 relevantních studií azjejích závěrů vyplývá, že šťastnější lidé jsou kreativnější aproduktivnější, světší pravděpodobností se pokoušejí oněco nového asnaží se dosahovat nových cílů. Existuje zde také větší pravděpodobnost, že budou oblíbení usvého okolí, aproto také získávají lepší zaměstnání avyšší pozice. Ztoho všeho pak plyne, že šťastní lidé vydělávají více peněz.

Jak tedy dosáhneme většího štěstí? Dobrým prvním krokem je volba té správné práce. Důkazy ukazují, že lidé, jejichž zaměstnání se vyznačuje nezávislostí, smysluplností arůznorodostí, jsou výrazně šťastnější než ti, unichž tomu tak není. Profesorka Lyubomirská to vysvětluje takto:

Vnašem pracovním životě funguje tzv. vzestupná spirála. Čím jsme vpráci úspěšnější, čím více vyděláváme ačím lepší pracovní podmínky máme, tím jsme šťastnější. Toto větší štěstí pak vede květšímu úspěchu, více penězům alepším pracovním podmínkám, což dále zvýší naše štěstí atak dále atak dále.

Předkládaná kniha vám ukáže, jak onu vzestupnou spirálu nastartovat: pomůže vám zvolit si tu správnou práci adosáhnout toho, aby byl váš současný život šťastnější apříjemnější.

Když se zamilujete doněčeho, včem jste dobří, už nikdy pak vlastně nepracujete.

Sir Ken Robinson, britský spisovatel aodborník voblasti kreativity avzdělávání

Chcete-li si nechat zahraní platit, je klíčové zvolit si kehře ty správné „hračky“. Důležité je tedy dělat to, včem jste přirozeně dobří. Vaším cílem musí být „to rozjet“, jak říká „sériový podnikatel“ Roger Hamilton. Proto se pokuste založit svou kariéru natom, co vás baví akčemu máte přirozené nadání. Ktomu je ovšem třeba nahlížet nato, co tvoří nadání, mnohem šířeji než jen jako na„naučitelné dovednosti“.

Je důležité pochopit rozdíl mezi nadáním adovedností. Nadání se objevuje vrané fázi života. Využívat nadání je příjemné, proto to také tak často činíme. Dovednost přichází později nazákladě uplatňování nadání. Hudební nadání máme ještě předtím, než se vůbec dotkneme nějakého nástroje. Lidé, kteří dokážou skvěle komunikovat, většinou už odsvých prvních slov neustále něco vyprávěli, ato každému, kdo byl ochoten poslouchat. Spisovatelé začínají často brzy se čtením. Velcí obchodníci ovlivňovali druhé asmlouvali, už když začali chodit doškoly. Úspěch je tedy mnohem snazší apříjemnější, když svou práci založíme napřirozeném nadání azískaných dovednostech.

Když tomu tak rozumíme, proč tedy všichni nedostáváme peníze zato, že se bavíme? Zaprvé mnozí lidé jednoduše dělají nesprávnou práci. Většina znás učinila při volbě práce kruté kompromisy, kčemuž nás přivedlo myšlení předchozích generací, kterým se takové příležitosti, jaké máme dnes, nenabízely. Nikdy jsme se neodvážili dostatečně důrazně vybírat, co bychom chtěli dělat, abychom se mohli povětšinu času naprosto ponořit dovykonávané činnosti. Ono vzácné semínko jsme tak zaseli doneúrodné kamenité půdy.

Někteří lidé se domnívají, že založit živobytí natom, co člověka baví, je hloupost, jejich pohled ovšem pramení ztoho, že daný přístup nikdy nevyzkoušeli. Stejný názor zastává iškolství, které nás vede ktomu, abychom pracovali nasvých slabinách. Nesmysl. Pracujte místo toho nasvých silných stránkách aslabinám se vyhněte.

Je samozřejmě pravda, že vběžné práci může být obtížné jednoduše oznámit „Prezentace nedělám, dělám jenom výzkum“ nebo „Výzkum nedělám, dělám jenom prezentace“. Čeká se odnás, že zvládneme všechno– máme být kreativní, dokázat si zorganizovat čas, být týmovými hráči, umět vypracovat dokonalé zprávy, dokázat odprezentovat výsledky avždy být pečliví, jak se patří. Veskutečnosti ale vevšem, co jsem zmínil,nedokáže vynikat nikdo, apokud se oto budeme pokoušet, výsledkem bude průměrnost. Práce se pak stane bojem amy už nebudeme schopni vnímat, jaké nadání máme.

Když se tedy zaměříte nasvou osobnost anasvé silné stránky avyhnete se nevhodné práci, která vás jen ničí, je to jako byste skočili dotryskového proudění. Nečeká vás pak pouhé postupné zlepšování výsledků, ale dramatické znásobení.

Ato je pouze jeden zdůvodů, proč lidi stále více přitahují různé formy samostatné výdělečné činnosti.

Získejte nezávislost, poníž toužíte

Vzhledem komezením běžného zaměstnání není překvapením, že tak velký počet lidí touží poalternativě. Průzkum provedený vroce 2006 odhalil, že třetina všech zaměstnanců vážně uvažovala opráci nasebe nebo už pro to přímo učinila konkrétní kroky. Mnohem více lidí pak oněčem podobném sní, nikdy však nenajde odvahu se dotoho nakonec pustit. Většina se jednoduše nechává zastrašit mýty, které jsou sprací nasebe spojovány (vknize si ale ukážeme, že ani jeden veskutečnosti neplatí).

Lidé jsou běžně přesvědčeni, že přirozenou alternativou normálního zaměstnání je založení firmy, ato se všemi riziky akomplikacemi, které souvisejí sjejími prostorami, zaměstnanci afinančními prostředky. Vdnešní době ale existuje tolik jiných možností, jak vydělávat ibez běžného zaměstnání: práce navolné noze, internetový marketing, pasivní příjmy, portfoliová kariéra nebo mikrobyznys. Hranice mezi zaměstnáním aprací nasebe není zcela jasná adnes už není nutné vrhat se bezhlavě zjednoho dodruhého. Ještě než opustíte své současné zaměstnání, si totiž můžete své nápady ověřit, zjistit, jestli fungují, azískat první výherní pásku– anebo si práci nasebe podržet jako příjemný doplněk kestávajícímu zaměstnání. Své staré zaměstnání také můžete pojmout nově, avytvořit si tak „zaměstnání namíru“, které bude vyhovovat vaší osobnosti, oblíbenému uspořádání pracovní náplně apreferované lokalitě.

Forma ovšem není podstatná, hlavní je přístup. Jedná se oposun vodpovědnosti zpasivního zaměstnance kaktivnímu tvůrci, obrat o180 stupňů: odpohledu směrem ven kněkomu, kdo nám určuje naši práci, kpohledu dovnitř avytvoření pracovního života, který opravdu chceme. Jde oposun oddělníka khravci.

Nacházíme se vnovém století avnovém světě byznysu. Průmyslová revoluce nám dala masovou výrobu– kdy se se zaměstnanci zacházelo jako snahraditelnými součástkami stroje, vytvářely se generické produkty aprodávaly se masovému trhu nediferencovaných zákazníků. Otéměř dvě století později opět mění aktuálně probíhající digitální revoluce tvář světa, dnes jde ovšem oposun směrem kjedincům amikrofirmám, které vytvářejí inovativní produkty pro specifické segmenty trhu apřitahují fanoušky, kteří si vzájemně nabízejí své oblíbené výrobky. Podnikání začíná být sexy apodnikatelství je nová forma rokenrolu.

Vaší kanceláří bude celý svět

Díky notebookům, mobilním telefonům awi-fi jsme se zbavili tyranie kancelářského boxu. Pokud je vaše práce přenosná, můžete si svobodně zvolit, kde aským chcete pracovat. Tyto nové, svobodné jedince dnes najdete vparcích, vkavárnách nebo dokonce ubazénu. Máte už dost otravných spolupracovníků? Nyní máte možnost najít si jiné vrámci neformálních pracovních seskupení typu Jelly, které se schází dvakrát týdně akteré dnes už funguje vevíce než stovce měst. Lidé se scházejí uněkoho doma, vkavárně nebo vkanceláři acelý den spolu pracují. Webové stránky Jelly projekt popisují takto: „Nabízíme židle apohovky, bezdrátový internet azajímavé lidi, skterými můžete diskutovat či spolupracovat nebo kteří vás inspirují knovým nápadům. Stačí vám jen notebook (nebo cokoli, co potřebujete kpráci) apřátelská nálada.“

Toužíte-li použší soudržnosti skupiny, můžete se stát členy jednoho zmnoha sdílených pracovních prostor, které se vynořily pocelém světě akteré prodávají místo ustolu nahodiny či měsíce. Tato kniha vznikla vpracovním prostoru pro sociální podnikatele, který se jmenuje The Hub. Daný projekt má nyní už pobočky vedvanácti městech pocelém světě aspojuje vsobě pracovní prostor, místo ksetkávání, kavárnu aspolečenskou komunitu. Členy jsou pak lidé, kteří chtějí vybudovat firmy aorganizace, unichž má užitečnost stejný význam jako zisk. Podobné prostory vznikají také pro umělce, mediální profesionály azačínající firmy (tzv. startupy).

Jakmile se zbavíte okov kanceláře, můžete udělat další krok aosvobodit se také odzemě, vníž žijete. Proč se ostatně nepřipojit krostoucímu hnutí „digitálních nomádů“?

Případová studie

Manažerská konzultantka Lea Woodwardová ajejí partner, grafik Jonathan Woodward, pracovali doúmoru vrůzných firmách, pak se ale rozhodli zkusit něco úplně jiného.

Začali pracovat sami nasebe jakofiremní koučka agrafik navolné noze. Navíc si uvědomili, že mohou pracovat odkudkoli nasvětě audržet si vysokou životní úroveň, ato se stejnými či dokonce nižšími náklady. Pošesti měsících se proto rozhodli odjet zBritánie anajít si nový domov.

Nyní, podvou letech nacestách, mohou Lea aJonathan říci, že své podnikání řídili zPanamy, Buenos Aires, Grenady, Toronta, Dubaje, Thajska, Jihoafrické republiky, Hongkongu aItálie.

Lea se právě vrátila doBritánie, protože čeká první dítě, zapár měsíců pojeho narození ale opět plánují vyrazit isdítětem dosvěta.

Nasvém populárním blogu locationindependent.com podporují také další digitální nomády anedávno spustili další blog locationindependentparents.com.

Teď, když je vaší kanceláří celý svět, můžete žít apracovat, kde chcete. Tak kam byste chtěli vyrazit?

Zdělníka hravcem

Chcete-li si říkat „hravec“, anikoli „dělník“, musíte sokamžitou platností rozšířit své chápání toho, kým jste ajaké máte schopnosti. Musíte se zcela oddat snaze uvědomit si celý svůj lidský potenciál: musíte být aktivní, nikoli pasivní.

Pat Kane, ThePlayEthic.com

To, čeho jsme svědky, je nová generace lidí svelmi odlišným přístupem kpráci. Nejsou dělníky, nýbrž hravci. Co to ale přesně znamená? Odpovědí je následující seznam devíti vlastností, které hravci vykazují. Tato kniha vám navíc pomůže těmto vlastnostem nejen porozumět, ale také si je osvojit.

1. Hravci kladou naprvní místo kreativitu, zábavu anaplnění

Dělník čeká, že práce bude dřina. Hravec ale dostředu svého světa klade to, načem mu opravdu záleží, asvůj život naplňuje tím, co je pro něj opravdu zajímavé, příjemné, podnětné, uspokojující anaplňující. Chce uspokojit každou část sebe sama. Chce si hrát celý den anechat si zato platit. Nejvyšším cílem kariéry hravce je „nechat si platit zato, že je sám sebou“.

2. Hravci jsou vícerozměrní

3. Hravci komunikují sokolním světem

Hravec proto neignoruje skutečný svět– právě naopak. Komunikuje sním vmnohem větší míře než dělník, který jen dělá, co musí, nebo majitel firmy, který se řídí jakoukoli ziskovou strategií, kterou mu jeho nejnovější expert doporučí. Hravec svůj život přetváří nalaboratoř aze svých zkušeností se učí.

4. Hravci komunikují se svým vnitřním světem

5. Hravci neuznávají konvence

Nagle Jackson, ředitel divadla aúspěšný dramatik

6. Hravci nikdy nepřestávají zkoumat svět kolem, nikdy se nepřestávají učit

7. Hravci nejsou naivní

8. Hravci surfují naobřích vlnách, vnichž se ostatní utopí

9. Hravci chápou, že hra není bez námahy

Inspirujte se lovci asběrači

Práce je vždy věcí volby:

Zapomeňte nakariérní plány

Můj příběh: „Už nikdy vživotě nechci žádnou práci“