Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Iva Czyžová a kolektiv

Kostýmy pro orientální tance

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00  Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 4984. publikaci

Texty Iva Czyžová, Hana Kupková, Olga Kendall

Fotografie na obálce Daniel Král

Fotografie v knize Jiří Tvaroh www.jiritvaroh.cz, Daniel Král www.kral-production.cz

Benjamin Arthur, Andre Elbing, Ivan Janota, John Beer, Václav Pancer, Václav Kořínek,

Daniel Pavlík, agentura Stillmodels a soukromé archivy tanečnic

Kresby Iva Czyžová

Sazba a grafická úprava Marcela Veličková

Návrh grafické úpravy a obálky Marcela Veličková

Odpovědná redaktorka Ing. Jana Minářová

Počet stran 112

První vydání, Praha 2012

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Grada Publishing, a.s., 2012

Cover Design © Zuzana Brečanová, 2012

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-247-4350-9

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

Podle sazby e-knihu ve formátu EPUB vytvořil Jan Löffelmann.

ISBN 978-80-247-7235-6 (ve formátu PDF)

ISBN 978-80-247-7236-3 (ve formátu EPUB)

Warda, Khalida,Iva

foto : J. Tvaroh

úvod

Kniha, kterou držíte v ruce, má být příručkou pro začínající i pokročilejší tanečnice. Profesionální kostýmy jsou drahé a ne vždy originální, proto si velká část tanečnic kostýmy sama vytváří nebo nechává šít. Olga Warda Kendall a Hana Khalida Kupková, profesionální lektorky a mezinárodně úspěšné tanečnice, vám vysvětlí rozdíly mezi jednotlivými styly orientálního tance. Popíšeme si, jak vypadá typický kostým pro každý ze stylů; na co si dát pozor a jak se držet stylu a současně vytvořit individuální kostým, který bude lichotit vaší postavě, místo toho, aby upozorňoval na její nedostatky. Spolu s Ivou Czyžovou, která se dlouhodobě zabývá tvořením a ručními pracemi, se pak podíváme na střihy kostýmů a možnosti jejich zdobení. Autorky se podělí o praktické postřehy a tipy, které vypozorovaly během vlastního vystupování, a vyvrátíme také některé zažité mýty o orientálním tanci. Kniha by vám měla být praktickým rádcem a průvodcem. Ušetříte si začátečnické trapasy a škobrtnutí a budete se moci plně soustředit pouze na váš tanec.

Když se řekne orientální tanec, většinu lidí jako první asociace napadne svůdnost a smyslnost, a hned jako druhá pohádková zdobnost. Díky němu ženy poznávají své tělo, učí se ho používat a ovládat, a také ho milovat a vážit si ho bez ohledu na typ postavy nebo věk. V České republice se orientální tanec začal významněji šířit až po listopadu 1989, kdy ve větších městech začala vznikat první taneční studia. Ženy si tento typ pohybu brzy oblíbily. Nejen, že mohly tančit nezávisle na partnerech, ale brzy na sobě začaly pociťovat jeho pozitivní účinky. Kromě posíleného sebevědomí a uvědomění si síly vlastní ženskosti má břišní tanec druhem zapojených svalových skupin pozitivní vliv na ženské vnitřní orgány. Mnoho žen připisuje tanci důležitou roli při úspěšném otěhotnění, porodu nebo úlevě od bolestí, dalším zase pomáhá rozpohybovat ztuhlá ramena a šíji od věčného sezení u počítače. Část studentek dokonce v tanci později najde své životní povolání jako lektorky nebo profesionální tanečnice.

Tanec v arabských zemích, podobně jako tanec všude na světě, plnil různé společenské funkce – tančilo se na svatbách a jiných oslavách, tanec také doprovázel různé druhy rituálů. Společenské zvyklosti v arabském světě ve většině případů nedovolují vzájemné veřejné dotýkání se osob opačného pohlaví, proto se v této oblasti nerozvinuly párové tance jako u nás, ale jedna či více tanečnic tančí pro přihlížející publikum. Diváci tanečnici sledují nebo ji doprovázejí tleskáním, zpěvem nebo hrou na hudební nástroje. Základními doprovodnými nástroji v arabském orchestru jsou oud (loutna), kanoun (citera), riqq (arabská tamburína), ney (flétna) a darbuka (arabský buben). Dalšími nástroji jsou housle, mizmar (arabský hoboj) a akordeon.

darbuka foto: D. Král

Postupem času se tanec přesunul ze soukromých společenských příležitostí také na pódia divadel a kabaretů a tomuto prostředí se přirozeně přizpůsobil i jeho výraz a používané kostýmy. V současné době se díky fúzím s jinými druhy tance pod pojmem orientální tanec skrývá mnoho stylů.

Rozdělení stylů orientálního tance v této knize vychází především z potřeby přehledného členění tanců pro studentky a začínající tanečnice. Zejména pro ně jsme potřebovali definovat, co to vlastně orientální tanec je. Pro potřeby této knihy jsme se tedy rozhodli rozdělit orientální tanec do čtyř základních kategorií: folklór, klasický tanec, fusion a tanec s rekvizitami.

Příklady folklóru byly v této knize zvoleny s ohledem na ty tance, se kterými se studentky v kurzech setkají nejčastěji, výčet všech druhů orientálních folklórních tanců by byl samozřejmě mnohem širší. Mohli bychom dále a dále pokračovat: např. fellahi, zaar, tanoura, dabka, iraqi a další. Tyto tance ponecháváme nepopsané jako prostor pro individuální zájem a zlepšování.

Klasický orientální tanec vznikl spojením baladi (viz Přehled tanečních stylů) s baletem a byl obohacen pro potřeby vystupování v kabaretu o další jevištní prvky.

Fusion je anglický termín, který označuje styl tance, ve kterém jsou rovnoměrně zastoupeny a promíchány prvky různých stylů; v našem případě klasického orientálního tance např. s flamencem, sambou, tangem atd... Za fusion je možné označit v podstatě všechny styly tance kromě folklóru. Svérázné postavení zaujímá tribal, který je ve svém principu původně také fusion, ale postupem času se definoval do samostatného tanečního stylu, od kterého se odvozují různé varianty tribal fusion stylu – gothic, burlesque... Tance s rekvizitami jsou také ve své podstatě fusion, ale pro potřeby definování do této knihy je vyčleňujeme do samostatné části.

Současně zcela záměrně soustředíme pozornost pouze na základní teorii a vynecháme historii a vývoj orientálního tance, otázku výběru hudby a další oblasti, jejichž znalost je pro tanečnici stejně důležitá jako vhodný kostým.

V této knize jsme se snažili, pokud to šlo, používat české překlady pojmů. Ve zbytku výrazů se snažíme držet anglické transkripce, protože angličtina je v tanečním světě nejběžnějším mezinárodním komunikačním prostředkem.

Taneční kostýmy, stejně jako každé jiné dámské oblečení, podléhají tlaku aktuálních módních trendů. Doporučení, která najdete na následujících stránkách, shrnují principy tvorby kostýmů pro orientální tance, které jsou zásadní a obecně platné, ať se móda posune jakýmkoli směrem. Doufáme, že se vám tato kniha stane nadčasovým společníkem a užitečným průvodcem.

Autoři

Khalida

foto: J. Tvaroh

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Baladi (beledi)

Základ slova „balad“ znamená tradiční, venkovský, původní. Tento egyptský folklórní styl se tančil doma, na oslavách avečírcích, mezi lidmi. Díky okolnostem jeho vzniku je pro tento styl typické, že se tančí prostorově úsporně, tanečnice obvykle improvizuje. Zapojuje výrazné pohyby boků, chybí dramatické otočky, arabesky ajiné baletní prvky nebo prudké pohyby hlavou. Tradiční baladi se tančí vždy naboso všatech dlouhých minimálně do půlky lýtka, ale obvykle delších, rovného střihu as dlouhými rukávy. Tyto šaty se nazývají galabeya.

Materiál byl obvykle přírodní atanečnice měla boky pro zdůraznění pohybu opásané pruhem kontrastní látky. Spřesunem baladi zvenkova na pódia aprezentováním kabaretní formy baladi se zvýšila potřeba udělat kostým efektnější avýraznější pro diváka. Materiál šatů se volí lesklý aefektní, střih díky elastickým materiálům více obepíná tělo. Nejnovější módní trend také prohloubil výstřih šatů téměř klinii pasu anechal znich vykukovat zdobenou podprsenku. Délka galabeyi však zůstává, nezkracuje se.

Nepoužívejte penízkové šátky na klasický orientální styl nebo jemné tance se závojem či křídly.

Vlasy se ubaladi tradičně splétají do copu azakrývají dlouhým šátkem, který zahaluje všechny vlasy. Kabaretní forma někdy používá zdobený pruh látky, který zakrytí spíše naznačuje.

Warda

foto: J.Tvaroh

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Saidi

s hůlkou nebo bez hůlky

Bondok

www.bondok.de

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Khaleegy

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Melaya leff

neboli Alexandrijský tanec (Eskanderani)

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Núbijský tanec

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Ghawazee

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Hagalla

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Shaabi

přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Shamadan

přehled tanečních stylů

Klasický orientální styl

Klasický orientální tanec

přehled tanečních stylů

Klasický orientální styl

Pop orient

Irina

přehled tanečních stylů

Fusion

Fusion + tanec fantazie

přehled tanečních stylů

Fusion

Bollywood

přehled tanečních stylů

Fusion

Tribal (ATS = american tribal style)

přehled tanečních stylů

Fusion

Tribal fusion

přehled tanečních stylů

Tanec srekvizitami

Tanec srekvizitami (bellydance show)

přehled tanečních stylů

Tanec srekvizitami

Tanec shadem

Ruský cikánský tanec

Table of Contents

Úvod

Přehled tanečních stylů

Folklórní styly

Baladi (beledi)

Saidi

Khaleegy

Melaya leff

Núbijský tanec

Ghawazee

Hagalla

Shaabi

Shamadan

Klasický orientální styl

Klasický orientální tanec

Pop orient

Fusion

Fusion + tanec fantazie

Bollywood

Tribal (ATS = american tribal style)

Tribal fusion

Tanec s rekvizitami

Tanec s rekvizitami (bellydance show)

Tanec s hadem

Ruský cikánský tanec