Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Petra Prošková
Jana Ada Kubíčková
Michaela Daňková

KOUČOVÁNÍ TÝMU
Jak my to vedeme

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5693. publikaci

Odpovědný redaktor Zdeněk Kubín
Sazba a zlom Milan Vokál
Návrh a zpracování obálky Jan Dvořák
Jazyková korektura Kateřina Prošková
Ilustrace Jana Ada Kubíčková
Počet stran 112
Vydání 1., 2014

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2014
Cover Photo © archiv autorek

ISBN 978-80-247-4871-9

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Milan Vokál

ISBN 978-80-247-9558-4 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-9559-1 (ve formátu EPUB)

O autorkách

Úvod

Koučování týmu s podtitulem „Jak my to vedeme…“ je knížka nabitá skutečnými příběhy ze života zejména korporátních firem fungujících v ryze českém prostředí. Ukazuje různé přístupy z pohledu manažerů, ale i dalších členů nejen pracovních týmů, k životu v nich a jejich práci. Odkrývá možnosti vedení týmů a lidí k zodpovědnosti za svůj výkon i sebe sama.

Koučování je metoda, která přímo nahrává k využití netradičních metod, jako jsou principy svobody v práci a posun týmů a firem směrem ke smysluplnému fungování a podnikání.

Knížka nemá ambici dávat jednoduchá řešení a návody, naopak naším cílem je ukázat na skutečných příkladech a příbězích z firemního života v české kotlině různé přístupy k řešení konkrétních situací, obohatit čtenáře o zkušenosti s koučováním týmů a šířit myšlenky svobodného přístupu k práci. Je na každém, aby si ten „svůj správný“ návod našel sám.

Přejeme vám, ať čas strávený nad čtením této knihy je využitý smysluplně a kniha vám je inspirací pro váš další, nejen pracovní život.

„Myslel jsem, že jsou to špatné knihy. Ale pak jsem přišel na to, že odpovědi si musí každý vymyslet sám. Na všechno. Dobré knihy nás mají naučit myslet…, ne nám dávat odpovědi.“

(F. L. Věk)

„Nezralí básníci napodobují, zkušení kradou. Ti špatní znetvoří, co si vezmou, zatímco dobří z toho udělají něco lepšího, nebo alespoň jiného. Skutečný básník zvládne svou kořist naroubovat do jedinečné koruny pocitů, zcela odlišné od té, ze které si svůj roub uštípl.“

(T. S. Eliot)

Poděkování – 360° smajl

„Rády bychom společně poděkovaly našim klientům, kolegům, spolupracovníkům, šéfům, přátelům, prostě všem, se kterými jsme v kontaktu, od nichž se neustále učíme a kteří nás inspirovali k napsání této knihy.“

Míša a Petra

„Osobně chci vyjádřit svůj dík Tomáši Hajzlerovi, který mi, jako český guru svobody v práci, otevřel nové obzory. Kdybych Tomáše nepotkala, tak by se spousta věcí nestala, s největší pravděpodobností by nevznikla ani tato kniha.

Druhý velký dík patří Míše, která mě přizvala ke spolupráci na tomto díle – kdybych před šesti lety nešla na kurz koučování, patrně by tato kniha také nebyla.

Třetí díky patří Janě Ade, že za běhu přistoupila na spolupráci a knihu posunula svými obrázky na vyšší úroveň – kdyby náhodou nenakreslila komiks na prezentaci našeho katalogu, „nikdy bych o ní nevěděla“ a něco by naší knížce chybělo.

Čtvrté, moc důležité poděkování patří celému mému pracovnímu týmu a mému šéfovi – kdyby před více než rokem nedošlo ke změně, nebyly by naše společné zážitky a praktické zkušenosti. Bez vás by nebyla ani tato kniha. Jste skvělí! Díky!

A kdyby si někdo snad myslel, že to je všechno náhoda, tak není – náhody prostě neexistují.“

Petra

„Psát knížky je fajn. Ale psát je s tebou, Petro, je skvěěěělý. Ty jsi mne inspirovala k jinému směru a stylu. Já bych to psala pořád stejně… A moc mne to s tebou bavilo vymýšlet, psát a pracovat. A taky děkuju za to, že jsi knihu zkompletovala a dovedla do konečné formy!

Jano Ado – klobouk dolů. Máš skvělý nadhled a oceňuju, jak umíš vystihnout věci ve zkratce!

Knížka je o týmu a já jsem sama na sobě zjistila, že díky našemu týmu vznikl mnohem lepší výsledek, než bych to dokázala já sama. A to nemluvím o té energii a radosti, která při tom byla a kterou jsem si opravdu užila… Děkuju.

Ještě jsou dva lidé, kterým chci ze srdce poděkovat. Jsou to mé dcery, Šárka a Kamča. Děkuji vám za to, že mne vždy a ve všem podporujete. Je mi s vámi moc hezky a vím, že společně dosáhneme všeho, co si přejeme. Dáváte mi tolik lásky, energie, nových nápadů a porozumění.“

Míša

„Já bych ráda poděkovala madre, za to, že trpělivě snášela mé kreativní krize, konzultovala dobré i špatné nápady a vždy byla mým prvním a největším kritikem. Velký dík také patří americkému výtvarníkovi Chrisovi Hartovi, za to, že svým dílem výrazně ovlivnil styl, kterým kreslím.“

Jana Ada

Ale já jsem jejich vedoucí!

Bylo potřeba zjistit, co si myslí řadoví zaměstnanci o svých manažerech. Měly se zavádět nějaké nové věci, bylo by dobré znát názory zezdola.

Udělali jsme několik sezení s řadovými pracovníky a bylo to opravdu výborné. Mimo jiné se ukázalo, že oni znají a skutečně potřebují jen svého přímého nadřízeného. S ním řeší operativní problémy, ten zná i to, co je trápí, a je to pro ně stěžejní člověk. Většina věděla, kdo je nadřízený jejich šéfa, ale s dalším začleněním směrem nahoru to už bylo horší.

„Mě to ani nezajímá, kdo tam je. Jednak se to teď často mění a ke mně to nedoléhá. Já ho znám podle jména, ale není to pro mne důležitý.“

Když jsem přenášela informace z těchto skupin na nejvyšší vedení, tak jsem zmínila i fakt, že je nutné pracovat s tím, že pro řadové lidi je opravdu představitel firmy jejich bezprostřední vedoucí a že nemůžeme přeceňovat dopad komunikace, kterou dělá přítomné nejvyšší vedení.

Zdálo se mi to logické. Je to běžný jev, ve většině firem to takhle funguje. Copak známe všichni jména současných ministrů? Vědí všichni zaměstnanci, kdo je tiskový mluvčí naší firmy? Copak máme čas číst e-maily o obecných věcech, které od svého vedení dostáváme? Můžeme si pouštět motivační řeči, jež nejvyšší vedení dává na intranet? Je to zajímavé, ale práce je hodně a dost často zaměstnanci nerozumí přesně, co tím vedení myslí. Jsou to pro ně fráze, složité formulace, jež mohou mít mnoho významů. Manažerská řeč je tak trochu jako řeč „panská“ z pohádky. Nejde o to, že by někdo byl hloupý a druhý chytrý, ale prostě jsme každý jinde a mluvíme trochu jinak.

Zajímavá byla reakce vedení. Pro některé to byla výzva, aby víc přenášeli informace na své podřízené a nechal na nich, jak je přenesou dolů. Někdo ale nechtěl pochopit, že on sám sice může chodit po chodbě a šířit misi, ale ne všichni mu budou rozumět.

Ideální je, když klíčové věci prezentuje jak vedení, tak přímí nadřízení a každý to bude předávat tak trochu po svém.

Když jsem dělala pro výrobu, tak byla klíčová myšlenka – mistr je často jediný manažer, kterému ještě pracovníci rozumějí a jemuž věří. On je jejich člověk, který mluví jejich jazykem. Výrobní ředitel je příliš daleko.

Často je to stejné i v rodině. Říkáme něco svým dětem a ony nám „nerozumějí“. Pak jim to řekne kamarád nebo někdo jiný a ony pochopí. Důležité je to přijmout jako fakt a pracovat s tím.

Ale my se chováme normálně!

Že by rozlišovali, kdo je mladší, starší, déle u firmy, muž, žena. Nic z toho. O přestávce za mnou jednotlivě chodili a stěžovali si, jaký je to děsný tým a že je to tam nebaví.

Dá se s tím něco dělat?