Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Darja Kubečková

Karel Kubečka

Základy rodinných domů

Tradiční i moderní typy zakládání

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

jako svou 6338. publikaci

Odpovědná redaktorka Tereza Otcovská

Sazba Martina Mojzesová

Formát ePub Štěpán Böhm

Jazyková korektura Martina Mojzesová

Recenze prof. Ing. Miloslav Novotný, CSc.

Fotografie na obálce archiv autora

Fotografie v textu z archivu autora, pokud není uvedeno jinak

Ilustrace z archivu autora

Počet stran 104

První vydání, Praha 2016

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a.s., 2016

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2016

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-271-9420-9 (sPub)

ISBN 978-80-271-9419-3 (pdf)

ISBN 978-80-247-4720-0 (print)

Úvod

Tato kniha má za úkol seznámit čtenáře s možnostmi a způsoby založení staveb a ukázat tradiční i moderní způsoby zakládání. Dále jsou zde uvedeny možnosti zakládání použitelné pro výstavbu objektů pro bydlení s vazbou na nízkoenergetický či pasivní standard, služby a výrobu menšího rozsahu, jakož i založení doplňkových stavebních konstrukcí. Kniha je ale zejména o rodinných domech.

Je zaměřena především na lehké stavby (dřevostavby a konstrukce na bázi dřeva) se zohledněním rychlého tempa výstavby a poukazuje na nutná opatření pro bezporuchový provoz stavebního objektu.

Kromě způsobů založení na plošných základech, které můžeme označit za tradiční a nejběžnější metody zakládání, jsou v knize uvedeny zejména způsoby zakládání s využitím nových, moderních technologií a materiálů. Vše pak respektuje současné požadavky na úsporu zejména tepelné energie a je v souladu s trendy a požadavky dnešní doby a v souladu s požadavky na stavby a konstrukce z hlediska energetické úspornosti.

Je zde také uvedena zmínka o zásadách výstavby stavebních objektů v povodňových územích a základní informace o geologických skladbách podloží, jejich vhodnosti pro výstavbu v návaznosti na volbu způsobu založení, geotechnických podmínkách aj. Vše je doplněno o upozornění na negativní jevy, jimž je nutné se při zakládání staveb vyhnout anebo přijmout taková opatření, která tyto negativní jevy eliminují.

Čtenář v knize nalezne základní informace z oblasti legislativy týkající se výstavby a zakládání objektů, rady směřující k bezproblémovému průběhu výstavby zejména základových konstrukcí jako jednoho z nejdůležitějších aspektů výstavby a požadavky na projektovou dokumentaci s navazujícím procesem stavebního řízení.

Kniha je doplněna názornými obrázky a fotografiemi z praxe. Je zde také uveden příklad hodnocení území z hlediska vhodnosti výstavby a vhodného typu založení stavebního objektu.

Publikace je určena zejména široké veřejnosti, stavebníkům, kteří hodlají stavět rodinný dům s využitím nových technologií a materiálů s cílem realizovat bydlení v pasivním či nízkoenergetickém standardu. Snahou autorů je podat problematiku zakládání staveb takovým způsobem, aby byla pochopitelná a využitelná pro všechny čtenáře.

1Základní názvosloví apojmy

Blower-door test (blower door test)

Jedná se odiagnostickou metodu, kterou se stanovuje vzduchotěsnost staveb prostřednictvím tlakového spádu.

Geotextilní vrstva (geotextile layer)

Je tvořena tkanou nebo netkanou textilií, kterou charakterizujeme jako plošný stavební materiál, jenž je vyroben ztextilních materiálů aplní funkci separační, ochrannou, filtrační nebo výztužnou azpevňovací. Geotextilie mají velkou pevnost vtahu, vyrábějí se ze syntetických materiálů, jako jsou například polypropylen apolyester. Geotextilie se hojně uplatňují především při výstavbě liniových staveb vzemním tělese.

Hladina podzemní vody (groundwater level nebo groundwater table) (užívaná zkratka „h. p. v.“)

Při geotechnickém průzkumu je definována hloubkou od povrchu terénu. Ve výkresové dokumentaci je udávána kótou. Zpravidla je udávána hloubka naražené h. p. v. austálené h. p. v. Jde oúdaj, který se vztahuje kdatu, kdy bylo měření provedeno. Hladina podzemní vody osciluje vzávislosti na ročním období, na množství aintenzitě srážek, na stavu vodních toků apod., aproto je nutné vzávažných případech sledovat kolísání hladiny podzemní vody dlouhodobě. Při řešení stabilitních problémů je třeba vyšetřit tzv. piezometrickou hladinu, tj. ideální plochu představující geometrické místo bodů, kde je tlak zvodně roven atmosférickému tlaku, tedy pórový tlak vody je roven jedné. Nad touto hladinou je pórový tlak záporný, pod ní nabývá hodnoty kladné. Vurčitých geologických ahydrogeologických podmínkách může hladina podzemní vody vystupovat nad povrch terénu. Potom jde otzv. artéskou vodu.

Lehčené kamenivo (lightweight aggregate)

Ve stavebnictví nahrazuje přírodní kamenivo. Využívá se ve formě výplňového (plnivo) nebo obsypového materiálu. Veřejnosti je známo lehčené kamenivo pod názvem Liapor či Keramzit. Jako surovina se pro výrobu lehčeného kameniva používají expandované jíly abřidlice nebo také popílky.

Napětí vzákladové spáře (surcharge pressure)

Je to přídatné napětí vyvozené stavbou– vyvozuje-li stavba vúrovni základové spáry napětí větší, než je napětí od vlastní tíhy zeminy vtéto úrovni, pak se do základové půdy vnáší přídatné napětí, které způsobuje především deformace základové půdy (sedání). Roznášení napětí od přitížení se zpravidla počítá podle teorie pružného poloprostoru azávisí na způsobu zatížení základové spáry (bodové, přímkové, zatížení na pasu, čtverci, obdélníku apod.). Základní výraz vychází zobecných vztahů pružnosti apevnosti (napětí je síla na jednotku plochy), kde se napětí vkontaktní, tedy základové spáře rovná podílu součtu zatížení působícího shora aefektivní plochy základu. Podrobněji je problematika vysvětlena vkapitole popisující návrh aposouzení velikosti základové spáry.

Neprůvzdušnost obálky (envelope airtightness)

Je to hodnota, která stanovuje, jak je budova utěsněna. Ke stanovení neprůvzdušnosti používáme diagnostickou metodu Blower-door test.

Nezámrzná hloubka (frost resistant)

Je to úroveň, ve které nedojde kpromrznutí základové půdy, atím kzamrznutí vody vzákladové půdě. Zamrznutí vody má za následek zvětšení objemu avpřípadě, že dojde kpromrznutí základové půdy pod základovou spárou, může dojít knadzvedávání základů, atím ke zvýšení rizika porušení horní stavby. Nedodržení založení stavby vnezámrzné hloubce (například upodezdívek plotů) může způsobit porušení konstrukce.

Objemová hmotnost (density)

Hmotnost objemové jednoty materiálu sdutinami apóry.

Oxidovaný asfaltový pás (oxidized asphhalt strip)

Modifikovaný pás smodifikací tvořenou minerálním plnivem. Oxidovaný asfalt se chová plasticky, pásy nemají vratný efekt. Prakticky to znamená, že při dlouhodobém zatížení (působícím vřádu měsíců idéle) se asfalt chová jako hustá kapalina aumožňuje pohyb bez většího odporu. Má významné dominantní reologické vlastnosti (reologie je nauka odeformaci látek vzávislosti na čase).

Pěnové sklo (foam glass)

Jde otepelněizolační materiál, který je vyráběn zrecyklovatelného skla. Pěnové sklo má řadu vynikajících vlastností, jako jsou například dobré tepelněizolační vlastnosti, pevnost vtlaku, nízká objemová hmotnost, snadná opracovatelnost, tvarová stálost, nehořlavost aopakovaná recyklovatelnost. Vposledních letech se pěnové sklo využívá při výstavbě rodinných domů vpasivním či nízkoenergetickém standardu. Pěnové sklo má ve stavebnictví uplatnění iujiných konstrukcí, jako je například zelená střecha, ve formě granulátu se využívá jako obsypový materiál. Na stavbu se dodává ve formě desek nebo granulátu.

Plovoucí deska (floating board)

Je to nosná železobetonová základová konstrukce, která je ve vodorovné isvislé rovině oddělena od horninového prostředí tepelnou izolací. Název lze srovnat sobdobným názvem „plovoucí podlaha“.

Podloží stavby (subgrade construction)

Je dáno souvrstvím složeným zjednotlivých vrstev bezprostředně pod základy, jinými slovy se jedná osouvrství vpodzákladí stavby od základové spáry směrem dolů do tzv. hloubky aktivní zóny. Tuto hloubku si můžeme přibližně představit jako hloubku, do které se projeví vliv dané stavby vpodloží.

Podzemní voda (groundwater)

Je to voda vyplňující dutiny vhorninovém prostředí (póry, mezery, pukliny, krasové dutiny) apohybující se pouze vlivem gravitace. Pokud se setkáváme snázvem „spodní voda“, pak tento název je nesprávný. Podzemní vodu lze rozdělit na vodu průlinovou, puklinovou akrasovou. Vpropustných horninách se podzemní voda shromažďuje avytváří tzv. zvodně. Pokud je hladina podzemní vody uzavřena nepropustnými vrstvami (tzv. izolátory) tak, že je pod tlakem, vzniká napjatá (artéská) hladina, která po navrtání nebo jiném uvolnění vystupuje nad úroveň původní hladiny, případně až nad terén. Toto známe pod názvem artéská voda.

Polystyren aextrudovaný polystyren (polystyrene and extruded polystyrene)

Polystyren (PS) vzniká jako produkt polymerace styrenu. Patří sem standardní polystyren, houževnatý polystyren (PS), zpěňovatelný polystyren (EPS), vytlačovaný pěnový polystyren známý také jako extrudovaný polystyren (XPS) akopolymery. Extrudovaný polystyren se při výstavbě pasivních domů nebo domů vnízkoenergetickém standardu používá nejčastěji ve formě desek rozměru 1 250 × 600 mm spolodrážkou nebo kolmou hranou.

Sedání základů (structural settlement)

Je přirozeným anezbytným jevem, kdy vlivem zatížení stavby dochází ke stlačení základové půdy, tedy jednotlivých vrstev podloží. Ksedání základů asnimi celé stavby dochází prakticky vždy, když základovou spáru zatížíme více, než tomu bylo před vlastní realizací stavby. To znamená, že pokud stavba vyvozuje vzákladové spáře napětí větší než napětí původní, zpravidla geostatické, pak rozdíl vnapětí, tzv. přitížení, má za následek stlačení základové půdy, tedy sednutí základu. Provádí se geotechnická předpověď velikosti arovnoměrnosti sedání, která je nutná jako podklad pro vypracování projektové dokumentace arozhodnutí okoncepci stavby (staticky určitá, nebo neurčitá), navržení hloubky založení, typu základové konstrukce avšech potřebných opatření zajišťujících dlouhodobou bezchybnou funkci stavby. Rovnoměrné sedání nevnáší do stavební konstrukce žádné přídavné vnitřní síly, anení tudíž nebezpečné; vpřípadě sedání nerovnoměrného je to jinak. Přípustné velikosti těchto sedání stanoví investor, popř. se posuzují podle přípustných hodnot uvedených vnormě. Jde tedy ovelikosti doporučené, nikoli naprosto závazné.

Součinitel tepelné vodivosti (thermal conductivity)

Představuje množství tepla, které projde za jednotku času jednotkovou plochou materiálu.

Těžitelnost (workability)

České technické normy (ČSN) třídí zeminy do sedmi tříd podle těžitelnosti. Těžitelnost je ukazatel zajímavý nejen zpohledu technologie provádění stavby, ale také zekonomického hlediska. Těžitelnost přímo navazuje na volbu mechanismů pro provádění zemních prací, atím také na cenu za vytěženou jednotku objemu.

•1. třída– soudržné inesoudržné horniny měkké konzistence, dají se nabírat– ornice, hlína, písčitá hlína, písek se štěrkem;

•2. třída– horniny tuhé konzistence, rozpojují se rýčem– hlína, spraš, rašelina, písčitý ahrubý štěrk;

•3. třída– horniny pevné konzistence, rozpojují se krumpáčem nebo rypadlem– písčitý hrubý štěrk, štěrk skameny;

•4. třída– horniny pevné atvrdé konzistence– jíly, jílovitá hlína, hrubý štěrk, kameny, zvětralé pískovce, vápence aopuky;

•5. třída– rozpojují se rozrývačem, rypadlem, trhavinou– navětralá rula, žula akřemence;

•6. třída– zeminy rozpojitelné rozrývači atrhavinou– žula, rula, čedič, břidlice;

•7. třída– těžko rozpojitelné, používá se trhavin– čedič aznělec.

Únosnost podloží (bearing capacity)

Základy (foundations)

Jde onosné konstrukce všech stavebních objektů, které roznášejí zatížení horní stavby zpaty stěny nebo paty sloupu do podloží. Jsou to tedy konstrukce, kterými se přenáší zatížení stavby do základové půdy vzákladové spáře. Základy lze rozdělit na plošné (patky, pásy, rošty, desky), hlubinné (mikropiloty, piloty, velkoprůměrové piloty, studny, šachtové pilíře) aspeciální (kesony). Základy se zpravidla provádějí betonové (zprostého betonu) nebo železobetonové (betonová konstrukce vyztužená zpravidla ocelovou výztuží). Historicky byly základy prováděny jako zděné, například zkamenů (kamenné základy, kamenná rovnanina). Základové konstrukce jsou nedílnou součástí nosných konstrukcí všech typů stavebních objektů aspolečně se základovou půdou musejí zajistit stabilitu celé stavby.

Table of Contents

Úvod

1 Základní názvosloví a pojmy