Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Poděkování

Autoři děkují firmě Nike za vybavení, které bylo použito pro většinu figurantů. Za pomoc při focení děkujeme Dominiku Haškovi, Pavlu Paterovi, Simoně Baumrtové, Tomáši Stráskému, Lence Bartákové, Janu Kutilovi, Natálce Paterové, Kristýně Horákové, Janu Feherovi, Jiřímu Doležalovi a Dominice Paterové. Za kreslené obrázky děkujeme Zdeně Marvanové a za odbornou recenzi doc. PaedDr. Tomáši Peričovi, Ph.D. a doc. PaedDr. Františku Langerovi, CSc.

Radim Jebavý, Vladimír Hojka, Aleš Kaplan

Rozcvičení ve sportu

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00  Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 5578. publikaci

Odpovědná redaktorka Magdalena Jimelová

Redakční a jazyková úprava Pavla Králová

Sazba Jan Löffelmann

Fotografie Miroslav Šneberger

Kreslené obrázky Zdena Marvanová

Počet stran 216

První vydání, Praha 2014

Vytiskla Tiskárna v Ráji s.r.o.

© Grada Publishing, a.s., 2014

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2014

ISBN 978-80-247-4525-1

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Jan Löffelmann.

ISBN 978-80-247-9331-3 (ve formátu PDF)

ISBN 978-80-247-9332-0 (ve formátu EPUB)

ÚVOD

V rámci odborných seminářů a školení trenérů různých kvalifikačních stupňů v atletice, fotbalu, ledním hokeji, basketbalu, tenisu, plavání a pálkovacích hrách je mimo jiné podrobněji probírána i problematika rozcvičení. Na základě odborné diskuse vyvstal požadavek trenérů vytvořit přehled různých forem rozcvičení a reagovat tak na aktuální trendy v rozcvičení ve vybraných sportech.

Všichni víme, že je důležité se před jakoukoliv sportovní aktivitou rozcvičit. Zkušenosti z praxe ale ukazují, že většina sportovců nezná správné zásady a pravidla rozcvičování včetně obsahu a vlastní doby trvání. Většinou se o kvalitní rozcvičení začínáme zajímat až v době, kdy jsme si při sportu přivodili nějaké nepříjemné zranění. Často kolem sebe vidíme mladé sportovce, kteří rozcvičení před sportovním výkonem úplně vynechávají. Na nás trenérech, učitelích a rodičích je, abychom jim potřebné návyky vštípili.

Kniha ukazuje současný trend v rozcvičování ve vybraných sportovních odvětvích a zároveň se dotýká problematiky rozcvičení v rámci školní tělesné výchovy. V běžné sportovní praxi i na školách nepatří rozcvičky díky opakujícímu se stereotypu při výběru cviků k oblíbeným částem tréninkové, popřípadě vyučovací jednotky. Obsahují totiž celou řadu statických a neefektivních cviků. Proto se snažíme touto publikací nabídnout efektivnější a pestřejší varianty rozcviček s celou řadou cvičebních pomůcek i bez nich.

CÍLE, ÚKOLY, PRAVIDLA A ZÁSADY ROZCVIČENÍ

Cílem rozcvičení je příprava celého organismu na zvýšené pohybové zatížení účelně vybranými činnostmi s důrazem na předcházení poškození pohybového aparátu.

Úkoly rozcvičení jsou:

■ zahřát, uvolnit, odstranit nadbytečné napětí ve svalech;

■ aktivovat hybný systém;

■ uvolnit a mobilizovat kloubní struktury;

■ mobilizovat svalové skupiny;

■ „naladit“ organismus na specifickou pohybovou aktivitu.

Rozcvičením se v organismu spouští stresový faktor, který má za následek:

■ zvýšení tělesné teploty a teploty tkání;

■ zvyšování průtoku krve v pracujících svalech;

■ zvyšování srdeční frekvence, čímž se připravuje kardiovaskulární systém na následné zatížení;

■ zvyšování rychlosti uvolňování energie z buněk;

■ zvyšování rychlosti nervových impulsů, a tím i rychlosti a účinnosti, se kterou se svaly stahují a uvolňují;

■ snižování viskozity tělní tekutiny, čímž se zlepšuje pohyblivost v kloubech zhruba o 20 %;

■ snižování rizika svalového zranění.

Řada lidí se domnívá, že zranění zabrání strečinkem, pokud bude protahovat „studené“ svaly a šlachy. Strečink bez rozehřátí je horší než žádný strečink! Rozcvičení má uvést organismus do takového stavu, aby byl připraven na zatížení, přičemž vycházíme z poznatku, že tělo lépe pracuje za zvýšené teploty. Stoupne-li tělesná teplota, měli bychom dojít až k mírnému zapocení. Za optimum se považuje na konci rozcvičení dosáhnout individuální úrovně anaerobního prahu. Při rozcvičení proudí krev z orgánů do okrajových částí těla, čímž stoupá elasticita kosterních svalů a naopak klesá jejich vnitřní viskozita.

Zahřáté svaly mají vyšší povrchovou teplotu, proto teplo snáze proniká do vaziva a šlach. Následně dochází ke zvýšení rozsahu pohybu ve vazivu, v kloubních pouzdrech a okolních tkáních. Abychom docílili požadovaného efektu po ukončení rozcvičení, musíme také dodržet základní pravidla tohoto úvodního „zapracovávacího rituálu.“

Pro kvalitní rozcvičení musíme dodržovat několik důležitých pravidel a zásad:

■ dostatek vhodného oblečení;

■ nebýt hladový ani přejedený před zahájením rozcvičení;

■ rozcvičku přizpůsobit počasí (klimatickým podmínkám – v teple kratší, v chladu delší);

■ ve sportu s dynamickým charakterem (myšlena pohybová aktivita, nikoliv statická činnost, např. střelba) v rozcvičce převažující dynamické cviky;

■ začínat zahřátím (nejčastěji ve formě rozklusání se zařazením snadnějších koordinačních cvičení);

■ pokračovat převážně dynamickým strečinkem systematicky od shora dolů (od hlavy až k patě);

■ počty dynamických cviků v rozsahu 8–12 opakování na každou stranu;

■ pokud je v rozcvičení před dynamickým strečinkem zahrnuto i několik cviků se statickým charakterem, doporučujeme, aby jejich doba nepřekročila 6 s;

■ po dynamickém strečinku zařadit rychlejší švihová cvičení;

■ počty švihových cvičení v rozsahu 12–15 opakování na každou končetinu;

■ rozcvičovat se od menších rozsahů k větším (až do možného maximálního rozsahu sportovce) a od pomalých pohybů k rychlejším;

■ rozcvičení zakončit běžeckou, skokanskou, vrhačskou či modifikovanou abecedou (upravenou pro daný sport) a běžeckou rovinkou s postupně zvyšovanou intenzitou (rychlostí);

■ doba základního rozcvičení trvá obvykle 20–30 minut, podle potřeby může být i delší (např. pro rychlostní trénink), v podmínkách školní tělesné výchovy má vyučovací jednotka často délku 45 minut, a proto je délka rozcvičení pouze 10–12 minut;

■ v rozcvičování nic netrénovat, jen připravovat;

■ po ukončení sportovní činnosti nezapomínat na zklidnění organismu (vyklusání a mírné protažení).

Princip dynamického strečinku spočívá v postupném zvyšování rozsahu pohybu jednotlivých segmentů těla a ovlivňujeme tak dynamickou flexibilitu jednotlivých kloubů. Při dynamickém strečinku jsou jednotlivé cviky prováděny v kontrolovaném pohybu, při kterém musí být dodržen rozsah daného kloubu. Jednoduše řečeno, dynamický strečink chápeme jako protažení částí těla (segmentů, svalů) bez zastavení pohybu (nebo jen s krátkodobým zastavením do 1 s).

Zařazení rozcvičení do obsahu tréninkové jednotky

Klasický obsah tréninkové jednotky má většinou tři základní části – úvodní, hlavní a závěrečnou. Rozcvičení je logicky součástí úvodní části. V některých českých publikacích bývá uváděno, že úvodní část má tři základní úkoly:

■ psychologickou aktivaci (seznámení s úkoly, organizace, motivace, emocionální vyladění…),

■ příprava organismu na zátěž (vlastní rozcvičení),

■ průpravnou část (navození potřebných speciálních pohybových stereotypů pro hlavní část tréninkové jednotky).

V současnosti se hlavně v zahraniční tréninkové praxi setkáváme s přístupy, díky nimž výše uvedené body nejsou tak striktně dodržovány. Průpravná část bývá vnímána jako součást samotného rozcvičení (Bischops, Gerards, 2000; Critchell, 2002; James, 2003).

OBSAH ZÁKLADNÍHO „ŠKOLNĚ-ATLETICKÉHO“ ROZCVIČENÍ

Rozcvička, po které následuje hlavní část vyzčovací (tréninkové) jednotky, by měla být pestrá, důkladná, soptimální délkou trvání. Zhlediska časové dotace vyučovací (tréninkové) jednotky trvající 45, popřípadě 90 minut by mělo rozcvičení trvat kolem 20 % zcelkového času. Rozcvička by měla obsahovat následující části (ukázka je provedena na příkladu 90 minut trvající vyučovací, popř. tréninkové jednotky):

a) Rušná část (doporučená doba trvání do 5 min)

Každá rozcvička by měla obsahovat rušnou část, která je důležitá pro zvýšení srdeční frekvence, prokrvení aprohřátí vnitřních orgánů asvalů. Většinou rozcvička rušnou částí začíná (především vchladu). Rušná část neznamená jen běh nízkou intenzitou, nebo klus, ale můžeme využít ichůzi, taneční kroky, rotoped, švihadlo či opakované pohyby na místě, např. poskoky.

b) Mobilizační část (doporučená doba trvání 5–10 min)

Dynamický strečink kombinuje kontrolované rotační ašvihové pohyby horních adolních končetin ataké celostní pohyby, do kterých je více zapojeno svalstvo trupu pomocí hmitů, úklonů, kroužení, rotací, sunů, vytahování, popřípadě protahování bez výrazné silové podpory. Vtéto části se nedoporučuje statický strečink. Postupně zvyšujeme rozsah pohybu ijeho rychlost. Důležitým požadavkem je rytmizace pohybu (např. počítání). Vtéto části tedy dochází kmobilizaci kloubů asvalových skupin. Důležité je věnovat se procvičení všech kloubů. Nejvhodnější je postup směrem od hlavy až kpatě. Je třeba připomenout názor fyzioterapeutů, kteří tvrdí, že kroužení hlavou není pro člověka přirozeným pohybem akrční páteř je na tyto pohyby citlivá. Postup mobilizačního cvičení tedy může začínat pohyby hlavy sregulovaným rozsahem (např. půlkruhy hlavou bez záklonu) přes dynamické pohyby horních končetin, trupu až kdolním končetinám. Vsoučasnosti je snahou ve školním rozcvičení (ale ive vrcholovém sportu) vynechávat neefektivní statické cviky (např. různé „tahání“ se za horní končetiny ahlavu vpřed, vzad ido stran). Místo těchto cviků doporučujeme zaměřit se na svaly, které mají sklon ke zkrácení (svaly prsní, zadní avnitřní strany stehen).

c) Koordinační část (doporučená doba trvání 5 min)

Tato část má stimulovat jedince květšímu sebevnímání apostupnému zvyšování srdeční frekvence. Cvičenec se začne více koncentrovat na své tělo. Příkladem cviků mohou být současné iodlišné činnosti končetin (např. modifikovaná běžecká abeceda na úseku 20 m smírným výběhem apod.).

d) Intenzivnější závěr (doporučená doba trvání do 5 min)

Zakončuje rozcvičení nejčastěji běžeckými rovinkami vdélce alespoň 60 m ve vyšší intenzitě, nikoliv však na 100 %. Při počtu tří rovinek je druhá rovinka rychlejší než první atřetí rychlejší než druhá (např. první dosahuje 75 % zmax., druhá 85 % zmax. atřetí 90 % zmax.).

Tyto části jsou minimem toho, co by měla rozcvička před pohybovou aktivitou obsahovat. Do rozcvičky můžeme zařazovat idalší části, jako například:

■ drobné hry;

■ průpravnou část zaměřenou na již zvládnuté dovednosti (např. ve fotbale cvičení smíčem, vatletice některé prvky zběžecké, skokanské ivrhačské průpravy, vgymnastice základní gymnastické cviky apod.);

■ cvičení shudbou, které vytváří příznivou atmosféru apomáhá řídit pohyb.

Návod na vedení rozcvičení – vybrané didaktické zásady

■ Učitel při rozklusání běží uvnitřního okraje dráhy (hřiště) uprostřed skupiny. Dobře vidí celou skupinu, která opisuje oněco větší poloměr než učitel.

■ Názorná ukázka učitele je daleko přínosnější než opakovaně vysvětlené cvičení.

Table of Contents

Úvod

Cíle, úkoly, pravidla a zásady rozcvičení

Zařazení rozcvičení do obsahu tréninkové jednotky

Obsah základního „školně-atletického“ rozcvičení