Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Jana Šilarová

Plstění ovčí vlny

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5046. publikaci

Odpovědná redaktorka Jana Minářová
Sazba Marcela Veličková, elektronická verze Jan Löffelmann
Návrh a realizace obálky Marcela Veličková
Počet stran 64
Vydání 1., 2013

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a.s., 2013

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

ISBN 978-80-247-4478-0

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8214-0 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-8217-1 (ve formátu EPUB)

Úvod

Vúvodu knihy bychom se mohli krátce pozastavit nad historií plstění anejjednoduššího zpracování ovčí vlny.

Krásnou legendou ovzniku plstění je vyprávění, které říká: Praotec Noe přestál potopu světa se všemi zvířaty vtěsném prostoru své archy. Když mohl prvně vstoupit opět na zemi, vypustil všechna zvířata aspatřil prazvláštní tkaninu, souvislou látku, jakou ještě nikdy předtím neviděl. Vmístech, kde zvířata stála, byla silná vrstva zvířecích chlupů, pošlapaná azplstěná jejich kopýtky.

Je velmi pravděpodobné, že když se člověk „lovec“ stal pastevcem achovatelem dobytka zjistil, že kůži zabitých zvířat může nahradit vlna. Získal tak materiál, který se dá zplstit, sepříst vpřízi adále např. vázat vkoberce, tkát. Jedním znejstarších dochovaných nálezů plstěného výrobku jsou textilie objevené ve střední Asii vPazyryku (5.století př.n.l.).

Plstění má svou velkou tradici vasijských národech, především to byly kočovné nomádské kmeny např. vMongolsku, Turkmenistánu…

Pro nomády plstění vždy bylo aje až dosud součástí denního života akultury. Jejich obydlím je velký přenosný stan, jurta. Jméno jurta je původně zruštiny JURT. vMongolsku se tento stan nazývá GER. Unás se běžně používá název jurta.

Je postavena zdřevěné skládací konstrukce acelá je pokryta silnou vrstvou zplstěné vlny.Vlna výborně izoluje achrání proti dešti avlhku. Život vjurtě je uzpůsoben všednímu životu akaždodenním potřebám kočovných pastevců. Je zajímavé se na chvilku zastavit nad některými zvláštnostmi, které tato jednoduchá stavba umožňuje. Nejvýraznějším aspektem je kruhové řešení stavby, což znamená, že nejsou nikde žádné ostré hrany ani kouty, podobně jako vindiánském stanu. Uprostřed je vždy oheň, kamna. Za mnohá století existence jurty se zní stal posvátný malý vesmír. Mongolové považují střechu svého obydlí za nebeskou aotvor skorunou za Slunce, oko nebeské, ze kterého přichází světlo.

Ranní úlitba bohům do ohně je rituál, při kterém dochází ke spojení páry skouřem ohniště, ten stoupá vzhůru kbožstvu. Do ohně se nesmějí házet žádné odpadky, nesmí se vněm přehrabovat a cizí člověk si nesmí zněho zapálit světlo. Vstup do jurty je obvykle zjižní strany, zpohledu příchozího je pravá část obydlí ženská, levá mužská. Vpravé části se odehrává příprava jídla, péče oděti, šití… Muži jsou uvnitř podstatně méně avěnují se hlavně výrobě aopravám koňských postrojů. Přímo naproti vchodu je „svatý kout“ jakoby oltář sobrázky nebo soškami uctívaných bytostí, fotografiemi předků, příbuzných aoblíbených koní. Hosté bývají uvedeni do levé části. Čím váženější host, tím je usazen dále od vchodu ablíže koltáři. Při vcházení dovnitř není slušné si stoupnout na práh. Vnitřek příbytku zdobí ivyhřívají krásné koberce.

Ukočovných kmenů posloužily koberce ijako stůl ajejich význam byl mnohostrannější. Kmen byl doma tam, kde se právě usadil akoberec sloužil ijako prostředek kvytvoření zvláštního osobního prostoru, teritoria. Můj koberec je důvěrně známý a„uchopený“ kus prostoru, mobilní kus vlastní země.

Bylo by zajímavé zamyslet se inad rozdílem vnímání prostoru ačasu těchto lidí vporovnání sevropským způsobem života, snaším typickým hromaděním věcí amajetku. Ale to nechť je ponecháno každému znás, kvlastnímu bádání apřemýšlení…

Za zmínku stojí ikoberce vázané atkané, které se staly žádaným artiklem kupců, sběratelů amuzeí. Jejich původní originalita byla časem poznamenána produkcí na zakázku. Naproti tomu plstěné koberce zůstaly mimo tento hlavní zájem azachovaly si tradiční charakter. Dodnes se vyrábějí podomácku amimo dosah komerčních vlivů. (Kazachstán, západní Mongolsko, ruský Altaj, Uzbekistán…),

Z kurzu plstění

Radost aprožitek ztvůrčí práce je oto větší, můžeme-li pracovat sco nejjednoduššími prostředky. Jen tak poznáme, že největší schopnost je vnás samých, že knaplnění myšlenky apředstavy potřebujeme především otevřenou mysl acit, kdokončení pak značnou dávku fyzické síly atrpělivosti. Při plstění můžeme tvořit, ale zároveň je třeba itvrdě zapracovat.

J.Š.