Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Ing. František Jiřík

Komíny

4., přepracované vydání

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5243. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Pavlína Zelníčková
Jazyková korektura Ing. Martina Mojzesová
Sazba Ing. Martina Mojzesová
Obrázky v knize z archivu autora, CIKO s.r.o. (obr. 105, 106, 107)
Počet stran 128
Čtvrté vydání, Praha 2013
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a.s., 2013
Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2013
Cover Photo © fotobanka Allphoto.cz

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

ISBN 978-80-247-4567-1

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Jan Löffelmann

ISBN 978-80-247-8643-8 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-8644-5 (ve formátu EPUB)

Úvodem ke čtvrtému vydání

Ukazuje se, že zájem o komínovou problematiku je trvalý, a tak po prvním vydání z roku 1999, následném druhém z roku 2004 a třetím z roku 2009 byla zpracována další aktualizace a připraveno čtvrté vydání publikace Komíny. O problematiku komínů a kouřovodů je značný zájem nejen mezi drobnými stavebníky, ale i mezi kominíky, projektanty a jinými odbornými profesemi. V mezidobí mezi rokem 2009 a 2013 došlo opět k další změně v normalizaci vydáním ČSN 73 4201:2010 Komíny a kouřovody – Navrhování, provádění a připojování spotřebičů paliv a k přijetí a vydání několika evropských komínových norem. Vývoj spotřebičů paliv a komínů neustále pokračuje, mění se i některé vžité představy o odvodu spalin, proto je tu nyní nové vydání, doplněné v souladu se současným stavem v problematice komínů, včetně aktualizace souvisejících norem a předpisů.

Největší změnou, která stále vyvolává řadu nejasností mezi uživateli spotřebičů paliv či majiteli objektů, je zrušení vyhlášky MV ČSR č. 111/1982 Sb., o čištění komínů, a vydání nařízení vlády č. 91/2010 Sb., o podmínkách požární bezpečnosti při provozu komínů, kouřovodů a spotřebičů paliv. Problematika kontrol, čištění a revize spalinových cest podle tohoto předpisu je blíže vysvětlena v kapitole 10.

V kapitole o závadách komínů budou uvedeny některé další konkrétní závady z praxe, kterými jsem se zbýval jako dlouholetý soudní znalec v oboru stavebním, se zvláštní specializací kominictví. Závady na komínech a kouřovodech včetně spotřebičů paliv mohou vést nejen k následným škodám na stavebním objektu, ale mohou způsobit i vážné ublížení na zdraví, či dokonce smrt otravou oxidem uhelnatým.

Znovu je nezbytné připomenout, že komín je důležitým prvkem stavby – zajišťuje životně důležité teplo, vytvoření příjemné bytové pohody u hořícího ohně, odpoutání od závislosti na předem určeném zdroji energie a možnost svobodné volby paliva. Tato úloha bude pravděpodobně stále platná a bude nabývat na důležitosti zejména v době předpovídaných katastrofických prognóz. Komín by proto měl být nedílnou součástí každého stavebního objektu, bez ohledu na to, jakým způsobem bude objekt vytápěn. Komínová konstrukce by měla být univerzální, aby bylo možné měnit spotřebiče paliv podle momentální situace na trhu s palivy. Jestliže budeme předpokládat, že komín bude sloužit nejméně 20 až 30 let, je použitý komínový systém dlouhodobou investicí, od níž se očekává vysoká kvalita a splnění náročných technických požadavků. Komín v neposlední řadě zvyšuje celkovou hodnotu nemovitosti.

Po stránce technické vytváří komínový systém spalinovou cestu, která musí zajistit bezpečný odvod spalin do volného ovzduší, hospodárný provoz spotřebičů paliv, požární bezpečnost stavby a ochranu uživatelů spotřebičů paliv. Každou komínovou konstrukci by proto měl po jejím dokončení a před připojením spotřebiče paliv podrobně prohlédnout revizní technik spalinových cest a vypracovat revizní zprávu spalinové cesty podle přílohy uvedené v nařízení vlády č. 91/2010 Sb. Toto nařízení dále stanovuje, že spalinovou cestu je nutné také pravidelně kontrolovat a čistit.

Tato publikace se kromě technických požadavků zaměří rovněž na problematiku revizí, kontrol a čištění spalinových cest a upozorní na problémy a závady, k nimž může nedodržením těchto povinností dojít.

1

Komíny

1.1 Normy a právní předpisy

Základní normou je ČSN EN 1443 Komíny – Všeobecné požadavky, která vytváří rámec pro normy výrobků komínů a kouřovodů, stanoví minimální požadavky na značení komínů, ale i základní provozní a bezpečnostní požadavky (například vzdálenost od hořlavých materiálů).

Současně platnou českou normou je ČSN 73 4201:2010 Komíny a kouřovody – Navrhování, provádění a připojování spotřebičů paliv. Tato norma platí pro navrhování a provádění komínů a kouřovodů a připojování spotřebičů do jejich průduchů. Platí pro komíny vedené uvnitř budovy i po její vnější stěně, pro samostatné i společné komíny určené pro odvod spalin spotřebičů na tuhá, kapalná i plynná paliva. Platí pro komíny podtlakové, přetlakové i vysokopřetlakové, odvádějící spaliny při suchém i mokrém provozu. Norma stanoví i základní podmínky pro odvod spalin fasádní stěnou do volného ovzduší. Neplatí pro volně stojící průmyslové komíny.

Evropská komínová norma ČSN EN 15287-1 Komíny – Navrhování, provádění a přejímka komínů – Část 1: Komíny pro otevřené spotřebiče paliv, která je platná od roku 2008, popisuje metodu specifikující navrhování a montážní zásady pro systémové komíny, provádění individuálních komínů a pro vložkování stávajících komínů a informuje o uvádění komínů do provozu. Zabývá se také kouřovody. V roce 2009 byla vydána část 2: Komíny pro uzavřené spotřebiče jako ČSN EN 15287-2, která se zabývá stejnou problematikou odvodu spalin, ale od uzavřených spotřebičů paliv.

Kromě těchto citovaných norem existuje ještě celá řada norem výrobkových, podle nichž se provádí certifikace komínů, byly vydány normy výpočtové a další, které ale přesahují rámec této publikace.

Normy jsou obecně nezávazné, pokud není jejich závaznost podmíněna jiným způsobem, například normovou hodnotou uvedenou ve vyhlášce nebo v zákoně. Ve vyhlášce ke stavebnímu zákonu č. 268/2009 Sb., o technických požadavcích na stavby, je v § 24 Komíny a kouřovody uvedeno:

▶ Komíny a kouřovody musejí být navrženy a provedeny tak, aby za všech provozních podmínek připojených spotřebičů paliv byl zajištěn bezpečný odvod a rozptyl spalin do volného ovzduší, aby nenastalo jejich hromadění, nebyly překročeny emisní limity stanovené jiným právním předpisem vztažené k předmětnému zdroji znečištění i k okolní zástavbě a nedošlo k ohrožení bezpečnosti a zdraví osob nebo zvířat. Bezpečnost spalinové cesty instalovaného spotřebiče musí být potvrzena revizní zprávou obsahující údaje o výsledku její kontroly vymezené normovými hodnotami.

▶ Spaliny spotřebičů paliv se odvádí nad střechu budovy. Vyústění odvodu spalin venkovní stěnou do volného ovzduší lze použít jen v technicky odůvodněných případech, při stavebních úpravách budov nebo u průmyslových staveb, při dodržení normových hodnot a emisních limitů podle odstavce 1.

▶ Materiály komínů, kouřovodů, komínových vložek a jejich izolací musejí odpovídat normovým hodnotám. Komíny musejí být opatřeny identifikačními štítky odpovídajícími normovým hodnotám.

▶ Výška komínu nad střechou budovy i ve vztahu k nejbližšímu okolí je dána normovými hodnotami.

▶ Nejmenší dovolený rozměr světlého průřezu průduchu podtlakového a přetlakového komínu je dán normovými hodnotami.

▶ Na spalinové cestě musejí být kontrolní, popřípadě vybírací, vymetací nebo čisticí otvory pro kontrolu a čištění komínů a kouřovodů. Umístění otvorů, jejich počet a provedení jsou dány normovými hodnotami.

▶ Ke komínům, které se kontrolují a čistí ústím průduchu komínu, musí být zabezpečen trvalý přístup budovou, otvorem na střeše, komínovou lávkou, popřípadě vnější přístupovou cestou, nebo střešními stupni. Požadavky na přístupové cesty a komínové lávky jsou dány normovými hodnotami.

▶ Požadavky na volně stojící průmyslové komíny jsou stanoveny normovými hodnotami.

Normové hodnoty citované odpovídajícími články vyhlášky ke stavebnímu zákonu nelze žádným způsobem obejít, protože by se tím porušil stavební zákon.

Pro úplnost ještě uvádím – jako soudní znalec – stanovisko k nezávaznosti norem Kriminalistického ústavu Praha, Policie ČR:

▶ norma je základem bezpečnostních požadavků jako důkaz pro splnění minima pro ochranu zdraví, života a majetku a je uplatňována v soudní praxi, i když je nezávazná;

▶ odchylka od norem je možná, ale je třeba prokázat, že byla dodržena bezpečnost výrobku na úrovni stanovené normou;

▶ ten, kdo poruší normu, spáchá trestný čin a může být odsouzen pro nedbalost.

2

Spotřebiče paliv

Spotřebič paliv je zařízení, v němž se spalováním přeměňuje energie pevného, kapalného nebo plynného paliva na teplo. Návrh a provedení komínů jsou závislé na konstrukci spotřebiče paliv a na jeho požadavcích na odvod spalin do volného ovzduší.

V současné době je na trhu velké množství druhů spotřebičů paliv a je obtížné vybrat si ten nejlepší. Pro obecnou orientaci je zpracováno základní třídění spotřebičů paliv, na které budou navazovat odpovídající konstrukce komínů. Za spotřebiče paliv jsou v této publikaci považovány zejména lokální spotřebiče paliv, kotle ústředního vytápění, ohřívače vody a technologické spotřebiče, které jsou připojeny na odvod spalin. Odvod spalin může být vytvořen kouřovodem a komínem, nebo svislým kouřovodem, který plní funkci komínu.

V publikaci bude povšechně zmíněna i problematika odvodu spalin stěnou fasády do volného ovzduší, protože je toto řešení uvedeno v ČSN 73 4201:2010, ale pravděpodobně dojde v této oblasti v nejbližší době k některým změnám.

2.1 Dělení spotřebičů podle použitého paliva, přívodu vzduchu pro spalování a tlaku spalin na kouřovém hrdle spotřebiče

Podle použitého paliva se spotřebiče dělí na:

▶ spotřebiče na pevná paliva,

▶ spotřebiče na kapalná paliva,

▶ spotřebiče na plynná paliva.

Podle přívodu vzduchu se spotřebiče dělí na:

▶ spotřebiče otevřené, s přívodem vzduchu z místnosti a odvodem spalin do vnějšího prostoru (obr. 1a, b, c),

▶ spotřebiče uzavřené, s přívodem vzduchu z vnějšího prostoru a odvodem spalin do vnějšího prostoru (obr. 2a, b, c).

| Obr. 1 Spotřebiče otevřené, přívod vzduchu z místnosti

| Obr. 2 Uzavřené spotřebiče, přívod vzduchu z vnějšího prostředí

Podle tlakových podmínek při spalování ve spotřebiči a způsobu nasávání vzduchu:

▶ podtlakové, kde jsou spalování ve spotřebiči a nasávání spalovacího vzduchu řízeny komínovým tahem (přirozeným, umělým) – patří k nim většina spotřebičů na pevná paliva (obr. 1c). Tah v kouřovém hrdle se zajišťuje zejména konstrukcí komínu (viz kapitolu 6) nebo podtlakovým ventilátorem v ústí komínového průduchu (viz kapitolu 4.5);

▶ přetlakové, kde jsou spalování ve spotřebiči a přívod spalovacího vzduchu řízeny tlakem spalovacího média nebo ventilátorem spalovacího vzduchu nebo palivové směsi – jsou to většinou plynové spotřebiče s přetlakovým hořákem, který vytváří ještě dostatečný přetlak i na kouřovém hrdle spotřebiče (obr. 1b), nebo s přetlakem vytvořeným spalinovým ventilátorem (obr. 2b);

▶ atmosférické, kde je tah komínu redukován přerušovačem tahu tak, aby neovlivňoval proces spalování (obr. 1a).

2.2 Dělení spotřebičů podle teploty spalin v kouřovém hrdle

Podle teploty spalin se spotřebiče, zejména kotle ústředního vytápění, dělí na:

▶ Kotle s vysokou teplotou spalin – nad 160 °C. Na tuto teplotu je konstruována většina kotlů na pevné palivo, ale i některé kotle na paliva kapalná a plynná. Na teplovodní kotle jsou většinou připojeny soustavy s klasickým vytápěním se střední teplotou otopné vody okolo 80 °C. Tím, že do komínu odcházejí spaliny s vysokou teplotou, mají kotle větší komínovou ztrátu (teplo odváděné z kotle ve spalinách) a poněkud nižší účinnost. Během topné sezony pracují kotle s většími provozními přestávkami a jejich celoroční využití (v létě například na ohřev teplé vody) je nižší než u nízkoteplotních kotlů.

▶ Kotle s nízkou teplotou spalin (více než 80 °C a méně než 160 °C) jsou připojeny na teplovodní soustavu s nižší výpočtovou teplotou otopné vody. Ochlazováním spalin na nízkou teplotu se snižuje tepelná komínová ztráta a zvyšuje účinnost spotřebiče. Nižší teplotou otopné vody se dosáhne plynulejšího provozu v topné sezoně a snížení tepelných ztrát při ochlazování vody v provozních přestávkách. Kotel má vyšší celoroční využití.

▶ Kotle s kondenzací spalin (kondenzační kotle). Při ochlazování spalin pod rosný bod dochází ke kondenzaci spalin a k uvolnění skupenského tepla výparného, které je využito ke zvýšení výkonu spotřebiče. Čím více ochladíme spaliny, tím větší bude účinnost kotle. Praktický význam má však ochlazování spalin na teplotu asi 40 °C – pod touto hranicí lze získat již jen malé množství tepla a jen velmi obtížně je možné teplo s tak nízkou teplotou využít. Pro kondenzační kotle musí být navržena odpovídající otopná soustava. Navrhovat kondenzační kotel výměnou za kotel na tuhé palivo při použití stávající otopné soustavy není nejlepším řešením.

3

Rozdělení komínů

Z předcházející kapitoly je patrné, že existuje celá řada druhů spotřebičů paliv, které se liší použitým palivem, konstrukčním řešením, přívodem vzduchu aodvodem spalin, ale ivýstupní teplotou spalin, podtlakem nebo přetlakem vkouřové cestě, případně stupněm vlhkosti spalin adalšími znaky. Ztohoto přehledu je patrné, že není možné připojovat libovolný spotřebič na jeden druh komínové konstrukce, ale že je nutné pro jednotlivé druhy atypy spotřebičů paliv navrhovat adodávat odpovídající komínové konstrukce.

3.1 Třídění komínů podle normy ČSN EN 1443

Teplotní třída zařazuje komíny podle zkušební teploty (viz tab. 1):

| Tab. 1 Teplotní třídy

Teplotní třída

Jmenovitá provozní teplota [°C]

T 080

≤ 080

T 100

≤ 100

T 120

≤ 120

T 140

≤ 140

T 160

≤ 160

T 200

≤ 200

T 250

≤ 250

T 300

≤ 300

T 400

≤ 400

T 450

≤ 450

T 600

≤ 600

Tlakové třídy komínů mají následující zkušební tlaky (viz tab. 2):

| Tab. 2 Třídy plynotěsnosti

Třída

Únik [l/(s∙m2)]

Zkušební tlak [Pa]

N1

2,0

40 pro komíny spřirozeným tahem

N2

3,0

20 pro komíny spřirozeným tahem

P1

0,006

200 pro přetlakové komíny

P2

0,120

200 pro přetlakové komíny

H1

0,006

5 000 pro vysokopřetlakové komíny

H2

0,120

▶ 1– plyn,

3.2 Třídění komínů podle způsobu výroby amontáže

3.3 Třídění komínů podle počtu připojovaných spotřebičů paliv

3.4 Třídění podle uspořádání komínových průduchů

3.5 Třídění komínů podle konstrukčního uspořádání

3.6 Třídění komínů podle způsobu odvětrání komínových vložek