Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Jiří Wohlmuth

Jawa 500

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5339. publikaci
Odpovědná redaktorka Jitka Zamrzlová
Grafická úprava a sazba Jakub Náprstek
Počet stran 172
První vydání, Praha 2013
Vytiskla tiskárna GRASPO CZ, a.s., Zlín

© Grada Publishing, a.s., 2013

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-247-4877-1

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Jan Löffelmann.

ISBN 978-80-247-8829-6 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-8830-2 (ve formátu EPUB)

1

Úvod

Historie československé motocyklové značky Jawa se začala psát v roce 1929. Prošla různými peripetiemi a snad i proto je do dnešní doby s podivem, že se dosud nedočkala zpracování v reprezentativní knižní podobě.

Je chvályhodné, že se nakladatelství Grada tohoto úkolu ujalo a ve své edici Retro zmapovalo životopisy motocyklových legend, jakými byly Jawa Pérák, Californian nebo Pionýr. Nyní přichází na řadu další z této řady, čtyřdobá pětistovka Jawa 500 OHC.

2

Pár slov ozakladateli

Příběh nejsilnější objemové třídy značky Jawa je prostoupen mimořádným spojením úspěšného podnikání, nástupem nového režimu svlastním chápáním podnikatelského prostředí anakonec ipředčasným koncem kvůli špatně zvolené strategii nového vlastníka. Tak nějak by se dala současnou mluvou aterminologií charakterizovat bezmála třicetiletá cesta, kdy se Jawa zabývala vývojem astavbou strojů prestižní královské kubatury.

František Janeček

Ozákladech achronologickém vývoji naší motocyklové značky bylo už napsáno mnohé, leč sluší se ivtéto publikaci znovu připomenout mimořádnou osobnost Ing. Dr. techn. h.c. Františka Janečka, zakladatele značky, která stála uzrodu později velice silného postavení naší republiky ve světě jedné stopy. Rodák zKláštera nad Dědinou poblíž Nového Města na Moravě (nar. 23. ledna 1878) se díky svým schopnostem, nadšení avlastenectví apředevším svými aktivitami avýsledky zařadil ke generaci, která svým podnikáním budovala Československou republiku. Je pozoruhodné, jak stratég Ing. Dr. Janeček téměř vizionářsky vsadil na čtyřdobou koncepci motorů anavíc na silnou kubaturu. Vkontrastu ktéto jeho vizi, kdy dnes několik přeživších světových motocyklových gigantů kráčí na světovém trhu právě touto cestou, tím víc vystupuje osudové poválečné přeorientování nového majitele.

Když dne 23. ledna 1941 navždy utichlo srdce tohoto nevšedního člověka, nastala chvíle plnění závěti, která ukládala založení akciové společnosti skapitálem 40 milionů Kč v80000 akciích po 500Kč. Mezi majitele akcií se zařadily iJanečkovy děti zdruhého manželství, syn adcera, které obdržely 38% akcií, syn František Karel zprvního manželství získal 24% akcií. To byla jakási tečka za jeho životem, zcela mimořádným. Vedl přes dvoutřídku vKlášteře apřes pětitřídku vOpočně kdalšímu vzdělávání na Vyšší státní průmyslové škole na pražském Betlémském náměstí.

Spříchodem mladého chlapce do špičkové německé společnosti Siemens přišlo další vzdělávání vřeči ioboru. Je obdivuhodné, jak se dokázal dvacetiletý muž rychle orientovat vřadě technických oborů. Potvrdil to ijeho nástup do vysočanské Elektrotechnické, a.s., (dříve Kolben aspol.) vroce 1898. Jeho úspěšný podíl na vývoji trojfázových alternátorů mu otevřel další cestu do světa. Po třech letech odešel do nizozemského Maarssenu, kde dozoroval výstavbu nové továrny na dynamoelektrické stroje apokračoval ve svém vzdělávání studiem na vysoké škole polytechnické vDelftu.

Zdá se, jako by nebylo ani dne, aby Janečkova hlava nevydala nějaký úspěšný nápad, myšlenku, ale také smělý cíl. Anezáleželo skoro na oboru, vněmž se to dělo. Ing. Dr. Janeček si počínal velice úspěšně ivpodávání patentových přihlášek abylo lhostejné, vjaké to bylo zemi. VNěmecku, Rakousku-Uhersku, Velké Británii či Itálii slavilo řešení na podzemní přívody elektrického proudu, výměníků tepla atd., úspěchy, které ivynášely slušné příjmy. Atak se po návratu do Prahy několikrát stěhoval. Neměl však stání aznovu na dva roky vyrazil na zkušenou. Po návratu dál budoval zázemí svého podnikání, pustil se do gramofonového oboru, postavil převratný pneumatograf ajen blížící se první světová válka přerušila, resp. znemožnila toto podnikání. Bystrý Ing. Dr. Janeček ale rychle zareagoval ajeho patenty se posunuly kvojenským vynálezům. Kjeho prvním patřil model odstředivého minometu pro desetikilogramové projektily. Byl to prostě výborný technik. Po skončení války dal všechny své vynálezy kdispozici mladé republice. Rok po válce opustil armádu definitivně, ale zůstal jí trvale nablízku. Založil vlastní firmu Ing. F. Janeček aspol. ajeho strojní laboratoř se zabývala výrobou granátů.

Historii píší zpravidla nečekané okamžiky. Platí to ipro Janečkovu pražskou továrnu. Nebýt vypočítavé majitelky pozemku vMnichově Hradišti paní Švermové, matce pozdějšího národního hrdiny Jana Švermy, který si pan Janeček vyhlédl ke koupi, mohla továrna stát tam. Ajak se vůbec pražský podnikatel do Mnichova Hradiště dostal? Janeček ve své době spolupracoval smnichovohradišťským Františkem Kohoutkem, ale nebylo to nic moc, jak se říká. Ženy jsou ženy azvýšení domluvené ceny za prodej Janeček odmítl aod plánu odstoupil. Město přišlo opracovní příležitosti apřimlouvali se iradní. Janeček ale neustoupil, ostatně nebylo to naposledy, kdy jeho vize nedošly naplnění, atak československá motocyklová historie šla nakonec mimo Mnichovo Hradiště. Její další kapitola se měla odehrávat Na Zelené lišce, pozemku tehdy ležícím vtěsné blízkosti Prahy.

Rok 1922 byl vJanouškově životě rokem změn. Byla za tím zvýšená poptávka po zbrojních zakázkách; vúnoru proběhla prohlídka hospody Na Zelené lišce apřilehlých pozemků auž vbřeznu Arnošt Saxl za 600000Kč hostinec na katastrálním pozemku Michle prodal Ing. Dr. Janečkovi. Ten už opouhé dva měsíce později, vkvětnu, získal od okresní správy politické na Královských Vinohradech povolení ke zřízení místností pro výrobu vojenské techniky, jinými slovy dnes stavební povolení. To jen pro představu administrativního běhu té doby…

Objekty Janečkovy zbrojovky Na Zelené lišce

Zanedlouho mohlo stěhování výroby zMnichova Hradiště do Prahy začít. Strojní výroba se přesunula aspolečně se zbrojním arsenálem stoupal ipočet dalších Janečkových patentů. Špičkové stroje, které pořídil, byly základem nejkvalitnějších výrobků na trhu. Vybudované objekty Na Zelené lišce měly však stále pouze provizorní charakter místo definitivní podoby. Důvod byl prostý. Vydané dokumenty pro všechny tovární budovy měly pouze dočasnou povahu, neboť město Praha mělo spozemky, na nichž Ing. Dr. Janeček podnikal, jiné záměry. Tento stav trval – na škodu věci – dlouhá léta.

Další Janečkova aktivita se datuje od března 1923. Nově založená firma Pyrotechnická amuniční továrna Ing. F.Janeček, s.sr.o., se sídlem vZámcích uPrahy, prováděla vtamním objektu plnění těl granátů vyrobených vNuslích. Ministerstvo národní obrany ale zadalo vroce 1923 poslední objednávky ato rázem znamenalo pro existenci továrny vZámcích konec. Ktomu se přidal další osudový moment, jímž byla tragédie vpražské Truhlářské ulici, kde došlo počátkem března 1926 při převozu granátů kvýbuchu, který si vyžádal tři lidské životy. Ač dlouhé vyšetřování události nikdy neprokázalo technickou, technologickou ani jinou chybu Janečkových granátů, ten výrobu ukončil asoustředil se na jiné druhy zbraní. Za řadou typů granátů zůstal přinejmenším stejný počet dalších patentových řešení, včetně patentů na zapalovače adalší systémy konstrukce granátu. Odborníci pak označují Janečkovy konstrukce za zahájení výzbrojní éry československé armády. Tvořily základní prvky výzbroje za první republiky.

Zbrojovka Ing. F. Janeček ještě před druhou světovou válkou měla ve svém programu celý arzenál zbraní od puškových granátometů, kulometů M 07/12 apříslušenství knim, přes automatické pušky, lehké kulomety, hydraulické palné zbraně až po hydraulicky iniciované nášlapné miny, zapalovače pro letecké pumy adělové střely. Ještě po obsazení Československa se syn František Karel Janeček angažoval vAnglii ve věci patentu protitankové zbraně snástavcem. Nejprve neúspěšně, později byl postoj anglické strany přehodnocen anakonec byl vývoj tzv. Littlejohnova adaptéru ufirmy BSA vroce 1943 dokončen.

Vpolovině dvacátých let zavítal Ing. Janeček do Týnce nad Sázavou, kde později koupil pozemek pro svoji vilu. Od jara 1926 se začal zabývat myšlenkou proměnit malebné městečko vměsto průmyslu. Investoval do výstavby silnice Týnec – Chrást, vroce 1928 dokončil stavbu vily scharakteristickým kruhovým půdorysem avroce 1931 zahájila provoz slévárna elektronu ašedé litiny, jen necelý rok od vydání stavebního povolení. Jinak se ale Ing. Janeček vté době soustředil na koupě pozemků, neboť nutnost přenesení výroby zPrahy stále visela ve vzduchu. Nejprve měl vhlavě plán, že bude vTýnci vyrábět šicí stroje, velkoryse s90% výroby pro export, azaměstná vměstečku 10000 lidí. Chtěl postavit po vzoru svého přítele Tomáše Bati něco jako tehdejší Zlín. Nakonec ale trochu přehodnotil plány achtěl se spolehnout sám na sebe. Být soběstačný, nezávislý na nikom avše si vyrábět ve své továrně. Ing. Janeček každým rokem modernizoval arozšiřoval týneckou slévárnu včetně výrobního programu. Ta se nakonec stala nejmodernějším zařízením toho druhu unás ajejí špičkoví pracovníci neměli vČeskoslovensku ve svém oboru konkurenci.

Janečkova Zbrojovka zažívala konjunkturu až do roku 1929. Pak ale přišla dlouhodobá krize, zakázek ubývalo, ajelikož Janečkovo strojní zařízení umožňovalo vyrábět motocyklové komponenty, padla po dlouhých úvahách volba na výrobu motocyklů. Jen hodnota motocyklových dovozů do Československa činila vté době hodnoty 50 mil. Kč. Největší zásluhu na továrníkově rozhodnutí měl nakonec jeho syn František Karel. Od svých studií měl motocykly velice rád anakonec byl iujednání auzavření smlouvy sněmeckou firmou Wanderer. Ovlivnil tak výrobní životopis Zbrojovky ihistorii československé motocyklové výroby.

Vroce 1933 se Ing. Janeček stal vlastníkem velké třírámové pily ve Kvasinkách ato už byl jen krůček kjeho další aktivitě – výrobě malého automobilu Jawa 700, který ještě ve stejném roce spatřil světlo světa. Poprvé byl představen na jarním pražském autosalonu vroce 1934 astál 22900Kč. Denně bylo vKvasinkách vyrobeno pět až šest dřevěných karosérií, které putovaly po železnici do Týnce ke konečné montáži. Tak jako Ing. Janeček měl šťastnou ruku při výběru svých motocyklových konstruktérů, stejně úspěšný byl ipři angažování jejich automobilových protějšků. ZWaltrovky přeplatil Ing. Zdeňka Piláta, dále přivedl Vojtěcha Pokorného, Ing. Rudolfa Vykoukala, karosáře Zdeňka Kejhala aIng. Bašteckého. Ti všichni se na automobilové výrobě významně podíleli, na úspěšném dokončení automobilů Jawa jim ovšem chyběl čas. Blížila se druhá světová válka.

Sídlo Janečkovy slévárny vTýnci nad Sázavou