Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

PhDr. Anna Arnoldová

SOCIÁLNÍ PÉČE 2. DÍL

Učebnice pro obor sociální činnost

Recenzent:

JUDr. Jan Přib

© Grada Publishing, a.s., 2016

Cover Photo © allphoto, 2016

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

jako svou 6282. publikaci

Odpovědná redaktorka Karla Hejduková

Sazba a zlom Josef Lutka

Počet stran 320

1. vydání, Praha 2016

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-9308-0 (ePub)

ISBN 978-80-271-9307-3 (pdf)

ISBN 978-80-247-5148-1 (print)

6.7Dávky ze systému sociálních služeb

Základní právní předpisy

■zákon č. 108/2006 Sb., osociálních službách, ve znění pozdějších předpisů (z. 108/06)

■vyhláška č. 505/2006 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona osociálních službách, ve znění pozdějších předpisů (v. 505/06)

■zákon č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů

■nařízení vlády č. 98/2015 Sb., oprovedení § 101 azákona osociálních službách

Sociální služby jsou specializované činnosti, které mají pomoci člověku řešit jeho nepříznivou sociální situaci. Příčiny vzniku nepříznivé situace jsou velmi různé, aproto také existuje velmi pestrá škála druhů sociálních služeb. „Vprvé řadě je nezbytné si uvědomit, že poskytnutí sociální služby samo osobě nedokáže vplné míře odstranit tyto příčiny, vmnoha případech to ani objektivně není možné. Poskytnutí sociální služby má člověku pomoci, resp. podporovat jeho vlastní aktivitu vedoucí křešení nepříznivé sociální situace.

Každá sociální služba musí působit tak, aby byla maximálně podporována samostatnost asvébytnost člověka achráněna jeho důstojnost“.[1]

Hlavním posláním z. 108/06 od 1. 1. 2007 je chránit práva aoprávněné zájmy lidí, kteří jsou oslabeni vjejich prosazování, ato zrůzných důvodů, jako je věk, zdravotní postižení, nedostatečné podnětné sociální prostředí, krizová životní situace amnoho dalších příčin. Jeho vlivem došlo vsystému sociálních služeb ke změnám, jejichž cílem je především posílit postavení osob, které jsou zdůvodu věku nebo zdravotního stavu závislé na pomoci jiné osoby.

Povinností každého poskytovatele sociálních služeb (bez ohledu na druh služby, který poskytuje) je podávat lidem takové rady ainformace, které přispějí křešení jejich nepříznivé sociální situace. Proto je tazatel nasměrován ktakovému poskytovateli, který je schopen efektivně člověku pomoci. Tato povinnost je uložena iobcím akrajům, které jsou také povinni zajišťovat dostupnost informací omožnostech azpůsobech poskytování sociálních služeb na svém území azprostředkovat kontakt mezi člověkem aposkytovatelem sociálních služeb. Buď je tedy poskytnou sami, nebo zajistí, aby tuto činnost zabezpečoval vybraný poskytovatel. Kombinace zrůzných druhů služeb asouběh poskytování služby spéčí vrodině nejsou z. 108/06 nijak omezovány. Člověk sám rozhoduje, které služby bude využívat, jak je bude kombinovat, které mu vyhovují ajsou také dostupné vmístě jeho pobytu.

Další možností je obrátit se vrámci sítě vcelé České republice (ČR) na některou zporaden, které jsou zaměřeny jak na všeobecné informace (např. občanské poradny), tak na vysoce specializované poradny, např. poradny pro rodiny sautistickými dětmi.

Všechny státy Evropské unie (EU) se již od sedmdesátých let 20. století zabývají realizací procesu deinstitucionalizace apodporou práva žít vpřirozené komunitě pro všechny občany, zejména pro zdravotně postižené astaré občany. Po roce 1990 došlo kprudkému rozvoji neziskových organizací, vjejichž náplni práce je poskytování sociální péče asociálních služeb starým či zdravotně postiženým obča-nům.

„Stát inadále určuje podmínky pro poskytování sociálních služeb, není však poskytovatelem sociálních služeb, svýjimkou 5 zařízení sociálních služeb, které vsoučasné době spravuje ministerstvo práce asociálních věcí (MPSV). Situace, kdy byl stát majoritním poskytovatelem sociálních služeb, skončila se zrušením okresních úřadů. Úlohou státu je podporovat regionální amístní samosprávy vtom, aby byly schopny hodnotit souhrn potřeb jejich obyvatel ana tomto základě vytvářet typově aúzemně dostupné sítě služeb. Stát bude stanovovat své priority voblasti dostupnosti akvality sociálních služeb ve formě střednědobé strategie“.[2] MPSV je tedy zřizovatelem jenom pěti rezidenčních zařízení, ustovek dalších jsou ze dvou třetin zřizovatelem kraje aobce az jedné třetiny také neziskové organi-zace.

Kraje mají zásadní vliv na charakter arozsah sítě sociálních služeb také ztoho důvodu, že je jim svěřována působnost voblasti registrace poskytovatelů sociálních služeb akontroly, ato vpřenesené působnosti. Kraje aobce ve své samostatné působnosti vytvářejí podmínky pro poskytování sociálních služeb ve svém území ave vzájemné spolupráci stanovují střednědobé plány poskytování sociálních služeb. Inadále mají možnost poskytovat sociální služby nebo pro tyto účely zřizovat právnické osoby. Základním nástrojem kzajištění uzemní atypové dostupnosti sociálních služeb vdaném území je strategické plánování rozvoje sociálních služeb. Základem tohoto plánování je spolupráce zadavatelů (obcí, krajů) suživateli (klienty) aposkytovateli (jednotlivými organizacemi) sociálních služeb při vytváření plánu, vyjednávání obudoucí podobě služeb arealizaci konkrétních kroků. Společným cílem je zajistit dostupnost kvalitních sociálních služeb.

Z. 108/06 nabízí následující zásadní nástroje:

■každému člověku garantuje bezplatné sociální poradenství

■nabízí velmi pestrou nabídku jednotlivých druhů sociálních služeb, ze které si člověk může svobodně vybírat podle svého uvážení, finančních možností či dalších individuálních preferencí

■lidem, kteří jsou zdůvodu věku nebo zdravotního stavu závislí na pomoci jiné osoby, je poskytována sociální dávka – příspěvek na péči

■zákon garantuje, že poskytované služby budou pro uživatele bezpečné, profesionální apřizpůsobené jejich individuálním potřebám

■vytváří prostor pro spoluúčast lidí na procesech rozhodování orozsahu, druzích adostupnosti sociálních služeb vjejich obci či kraji[3]

Každý znás se dostává během svého života do obtížných situací. Některé znich nedokáže řešit bez pomoci někoho druhého. Vtéto chvíli pak může potřebovat sociální službu. Takové situace mohou být, jak ukazují následující příklady, velmi rozmanité.

■„Člověku činí potíže běžné činnosti, které přináší každodenní život, nezvládá práce vdomácnosti, nezvládá připravit si jídlo, potřebuje pomoci vstát zpostele, umýt se, obléci se, snákupy nebo potřebuje doprovodit klékaři.

■Má těžkosti vpartnerském nebo rodinném soužití nebo se nedovede bránit násilí vrodině apotřebuje pomoc, aby se domohl svých práv azájmů.

■Nemůže pracovat vběžném zaměstnání na otevřeném trhu práce amusí se naučit potřebným pracovním návykům či jiným sociálním dovednostem. Někdy nestačí pomoc úřadu práce aje třeba chráněného prostředí nebo individuální pomoc idruhé osoby, aby člověk se zdravotním postižením tyto dovednosti mohl získat.

■Je bez přístřeší anemá možnost se umýt. Potřebuje pomoc, aby si mohl samostatně obstarat bydlení.

■Prožil mimořádně obtížnou či traumatizující situaci svého života (smrt blízkého, hromadné neštěstí) apotřebuje okamžitou podporu azájem druhého člověka, prostředí bezpečí aporozumění.

■Rodiče mají těžkosti svýchovou svých dětí nebo spéčí oně. Potřebují podporu, aby mohli vytvořit dětem domov aumožnit jim optimální rozvoj.

■Člověk zkouší nebo užívá návykové látky nebo se pohybuje vrizikovém prostředí apotřebuje podporu apomoc, aby mohl přestat srizikovým chováním“.[4]

Základními činnostmi při poskytování sociálních služeb jsou podle § 35 z. 108/06:

■pomoc při zvládání běžných úkonů péče ovlastní osobu

■pomoc při osobní hygieně nebo poskytnutí podmínek pro osobní hygienu

■poskytnutí stravy nebo pomoc při zajištění stravy

■poskytnutí ubytování, popřípadě přenocování

■pomoc při zajištění chodu domácnosti

■výchovné, vzdělávací aaktivizační činnosti

■sociální poradenství

■zprostředkování kontaktu se společenským prostředím

■sociálně terapeutické činnosti

■pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů apři obstarávání osobních záležitostí

■telefonická krizová pomoc

■nácvik dovedností pro zvládání péče ovlastní osobu, soběstačnosti adalších činností vedoucích ksociálnímu začlenění

■podpora vytváření azdokonalování základních pracovních návyků adovedností

Rozsah úkonů poskytovaných vrámci základních činností ujednotlivých druhů sociálních služeb stanoví v. 505/06 aposkytovatelé sociálních služeb jsou povinni je vždy zajistit.

Fakultativně (nenárokově) mohou být zajišťovány další činnosti, např. kadeřnické, manikérské, pedikérské apod.

Ale nejde jen osociální péči či sociální služby. Nedílnou součástí je izdravotní péče, kterou je poskytovatel sociálních služeb povinen zajistit osobám vzařízeních pobytových služeb, ato vcentrech denních služeb, denních stacionářích, týdenních stacionářích, domovech pro osoby se zdravotním postižením, domovech pro seniory av domovech se zvláštním režimem. Tuto povinnost plní formou zvláštní ambulantní péče poskytované zákonem oveřejném zdravotním pojištění prostřednictvím poskytovatele zdravotních služeb ajde-li oošetřovatelskou arehabilitační péči především prostřednictvím svých zaměstnanců, kteří mají odbornou způsobilost kvýkonu zdravotnického povolání.

Plánování sociálních služeb

Cílem plánování je zabezpečit prostřednictvím účasti všech, koho se sociální služby dotýkají, díky jejich spolupráci aefektivnímu využívání zdrojů finančních ilidských takové služby, jež korespondují spotřebami jejich uživatelů. Praktický postup plánování sociálních služeb spočívá vtom, že například vdané obci, mikroregionu, se zjišťují mezi stávajícími uživateli služeb adalší zainteresovanou veřejností jejich potřeby aproblémy, které vobci vsociální oblasti existují. Jedině od nich se lze přímo dozvědět, co je trápí, sčím by potřebovali pomoci, atedy jaká služba může řešit jejich situaci. Obecně lze konstatovat, že se vplánování sociálních služeb jedná oporovnání nabídky apoptávky po sociálních službách, kdy cílem je poskytování potřebných služeb za co nejvýhodnějších ekonomických podmínek. Prostředkem kjeho plnění je střednědobý plán rozvoje sociálních služeb.

Střednědobý plán rozvoje sociálních služeb je strategický dokument obce nebo kraje schválený na dobu 3 let, který je výsledkem aktivního zjišťování potřeb osob na území obce nebo kraje ahledání způsobů jejich uspokojování svyužitím dostupných zdrojů, včetně dotací MPSV; jeho obsahem je souhrn avýsledky podkladových analýz adat, popis způsobu zpracování plánu včetně vymezení spolupráce sobcemi, sposkytovateli sociálních služeb, popis aanalýza dostupných zdrojů apotřeb osob, strategie zajišťování arozvoje sociálních služeb obsahující popis budoucího žádoucího stavu aopatření azpůsob zajištění sítě sociálních služeb na území kraje. Střednědobý plán rozvoje sociálních služeb může být doplněn akčními plány zpracovanými na období jednoho roku, které vycházejí ze střednědobého plánu rozvoje sociálních služeb.

Žádost odotaci podává kraj na MPSV při vyhlášení dotačního řízení voblasti podpory sociálních služeb na příslušný kalendářní rok, nejpozději však do 31. července kalendářního roku, který předchází kalendářnímu roku, na který se odotaci žádá.

Sítí sociálních služeb je souhrn sociálních služeb, které vdostatečné kapacitě, náležité kvalitě as odpovídající místní dostupností napomáhají řešit nepříznivou sociální situaci osob na území kraje akteré jsou vsouladu se zjištěnými potřebami osob adostupnými finančními ajinými zdroji; síť sociálních služeb je součástí střednědobého plánu rozvoje sociálních služeb kraje (§ 3 z. 108/06).

Mezi hlavní zásady Standardů kvality sociálních služeb patří např.:

■zásada ochrany lidských práv uživatele, tj. poskytovatel sleduje azajišťuje dodržování lidských práv uživatele služby

■zásada individualizace služby, tj. služba vychází zpotřeb uživatele, stanoví prostředky acíle kjejich naplnění

■zásada odbornosti, tj. struktura pracovníků, počet pracovníků, jejich odborné vzdělání asystém průběžného vzdělávání odpovídají cílové skupině uživatelů, jsou stanovena pravidla pro zaškolování nových pracovníků

■zásada provozního zabezpečení, tj. prostředí poskytované služby je důstojné azajišťuje možnost přirozeného způsobu života

Vpřípadě sociálních služeb, které patří kveřejným službám, se kvalita musí odvíjet od uspokojení potřeb azájmů nejenom samotných uživatelů služeb, ale izájmů zadavatelů služeb, tedy těch subjektů, které služby objednávají aplatí zveřejných zdrojů – např. obec či stát. Kvalita je popsána prostřednictvím souboru kritérií (vlastností acharakteristik), onichž se předpokládá, že ovlivňují schopnost služeb naplnit zájmy apotřeby obou uvedených zájmových skupin – uživatelů izadavatelů.Hlavním posláním sociální služby je snaha umožnit lidem, kteří jsou vnepříznivé sociální situaci, zůstat rovnocennými členy společnosti avyužívat jejích přirozených zdrojů, žít nezávisle, vkontaktu sostatními lidmi av přirozeném sociálním prostředí. Důležitým znakem kvality sociální služby je její schopnost podporovat jednotlivé uživatele služeb vnaplňování cílů, kterých chtějí spomocí sociálních služeb dosáhnout při řešení vlastní nepříznivé sociální situace. Na poskytnutí sociální služby není nárok, její rozsah acharakter je vždy založen smlouvou mezi uživatelem aposkytovatelem služby.

Pro pochopení problematiky sociálních služeb používá z. 108/06 některé pojmy, které jsou specifické vrámci sociálních služeb, např.:

■sociální službou je činnost nebo soubor činností podle tohoto zákona zajišťujících pomoc apodporu osobám za účelem sociálního začlenění nebo prevence sociálního vyloučení

■nepříznivou sociální situací se rozumí oslabení nebo ztráta schopnosti zdůvodu věku, nepříznivého zdravotního stavu, pro krizovou sociální situaci, životní návyky azpůsob života vedoucí ke konfliktu se společností, sociálně znevýhodňující prostředí, ohrožení práv azájmů trestnou činností jiné fyzické osoby nebo zjiných závažných důvodů řešit vzniklou situaci tak, aby toto řešení podporovalo sociální začlenění aochranu před sociálním vyloučením

■dlouhodobě nepříznivým zdravotním stavem (DNZS) je takový zdravotní stav, který podle poznatků lékařské vědy trvá nebo má trvat déle než 1 rok, akterý omezuje funkční schopnosti nutné pro zvládání základních životních potřeb

■přirozeným sociálním prostředím je rodina asociální vazby kosobám blízkým, domácnost osoby asociální vazby kdalším osobám, se kterými sdílí domácnost, amísta, kde osoby pracují, vzdělávají se arealizují běžné sociální aktivity

■sociálním začleňováním je proces, který zajišťuje, že osoby sociálně vyloučené nebo sociálním vyloučením ohrožené dosáhnou příležitosti amožnosti, které jim napomáhají plně se zapojit do ekonomického, sociálního ikulturního života společnosti ažít způsobem, který je ve společnosti považován za běžný

■sociálním vyloučením je vyčlenění osoby mimo běžný život společnosti anemožnost se do něj zapojit vdůsledku nepříznivé sociální situace

■zdravotním postižením se rozumí tělesné, mentální, duševní, smyslové nebo kombinované postižení, jehož dopady činí nebo mohou činit osobu závislou na pomoci jiné osoby

Státní správu podle z. 108/06 vykonávají:

a)ministerstvo práce asociálních věcí (MPSV)

b)krajské úřady (KÚ)

c)obecní úřady srozšířenou působností (OÚRP)

d)okresní správy sociálního zabezpečení (OSSZ)

e)Úřad práce ČR ajeho krajské pobočky (KPÚP)

Výkon působnosti OÚRP aKÚ je výkonem přenesené působnosti. Voblasti sociálních služeb vykonávají působnost také obce akraje.

Ministerstvo práce asociálních věcí

■řídí akontroluje výkon státní správy voblasti sociálních služeb, včetně činností sociální práce voblasti sociálních služeb

■zpracovává národní strategii rozvoje sociálních služeb, sleduje avyhodnocuje její plnění ave spolupráci skraji určuje parametry dostupnosti sociálních služeb

Krajský úřad

■zajišťuje ve spolupráci sostatními poskytovateli sociálních služeb aOÚRP poskytnutí sociálních služeb vpřípadě, kdy poskytovatel ukončil tuto činnost zdůvodu zrušení jeho registrace, pozbytí její platnosti, popřípadě zjiného důvodu

■koordinuje poskytování sociálních služeb osobám, jejichž práva azájmy jsou ohroženy trestnou činností jiné osoby

■koordinuje poskytování sociálních služeb na svém území arealizuje akoordinuje činnosti sociální práce vedoucí křešení nepříznivé sociální situace ak sociálnímu začleňování osob

Obecní úřad srozšířenou působností

■zajišťuje potřebným osobám poskytnutí sociální služby nebo jiné formy pomoci, ato vnezbytném rozsahu; místní příslušnost se řídí místem trvalého nebo hlášeného pobytu osoby

■koordinuje poskytování sociálních služeb aodborné sociální poradenství osobám ohroženým sociálním vyloučením zdůvodu předchozí ústavní nebo ochranné výchovy nebo výkonu trestu, osobám, jejichž práva azájmy jsou ohroženy trestnou činností jiné osoby, aosobám, jejichž způsob života může vést ke konfliktu se společností; přitom spolupracuje se zařízeními pro výkon ústavní nebo ochranné výchovy, sVězeňskou službou ČR, Probační amediační službou ČR, správními úřady aúzemními samosprávnými celky

■na základě oznámení poskytovatele zdravotních služeb zjišťuje, zda je nezbytné poskytnout osobě umístěné ve zdravotnickém zařízení (ZZ) lůžkové péče služby sociální péče azprostředkovává možnost jejich poskytnutí

■na území svého správního obvodu koordinuje poskytování sociálních služeb arealizuje činnosti sociální práce vedoucí křešení nepříznivé sociální situace ak sociálnímu začleňování osob; přitom spolupracuje sKPÚP aKÚ

Obec

■zjišťuje potřeby poskytování sociálních služeb osobám nebo skupinám osob na svém území

■zajišťuje dostupnost informací omožnostech azpůsobech poskytování sociálních služeb na svém území

■spolupracuje sdalšími obcemi, kraji as poskytovateli sociálních služeb při zprostředkování pomoci osobám, popřípadě zprostředkování kontaktu mezi poskytovatelem aosobou

■může zpracovat střednědobý plán rozvoje sociálních služeb ve spolupráci skrajem, poskytovateli sociálních služeb na území obce aza účasti příjemců sociální služby

■spolupracuje skrajem při přípravě arealizaci střednědobého plánu rozvoje sociálních služeb kraje apři určování sítě sociálních služeb na území kraje

Kraj

■zjišťuje potřeby poskytování sociálních služeb osobám nebo skupinám osob na svém území

■zajišťuje dostupnost informací omožnostech azpůsobech poskytování sociálních služeb na svém území

■spolupracuje sobcemi, sdalšími kraji as poskytovateli sociálních služeb při zprostředkování pomoci osobám, popřípadě zprostředkování kontaktu mezi poskytovatelem aosobou

■zpracovává střednědobý plán rozvoje sociálních služeb aurčuje síť sociálních služeb ve spolupráci sobcemi, se zástupci poskytovatelů sociálních služeb ase zástupci osob, kterým jsou poskytovány sociální služby

■sleduje avyhodnocuje plnění plánů rozvoje sociálních služeb

■informuje MPSV oplnění plánů rozvoje sociálních služeb

■zajišťuje dostupnost poskytování sociálních služeb na svém území vsouladu se střednědobým plánem rozvoje sociálních služeb

Formy poskytování sociálních služeb

Sociální služby se poskytují jako:

■pobytové, tj. spojené subytováním vzařízeních sociálních služeb

■ambulantní, tj. služby, za kterými osoba dochází nebo je doprovázena nebo dopravována do zařízení sociálních služeb asoučástí služby není ubytování

■terénní, které jsou poskytovány vpřirozeném sociálním prostředí

Pro poskytování sociálních služeb se zřizují zařízení sociálních služeb, např. centra denních služeb, denní atýdenní stacionáře, domovy pro osoby se zdravotním postižením, domovy pro seniory, domovy se zvláštním režimem, chráněné bydlení, azylové domy, domy na půl cesty, zařízení pro krizovou pomoc, nízkoprahová denní centra, nízkoprahová zařízení pro děti amládež, noclehárny, terapeutické komunity, sociální poradny, sociálně terapeutické dílny, centra sociálně rehabilitačních služeb, pracoviště rané péče, intervenční centra, zařízení následné péče.

Sociální služby mohou od roku 1990 poskytovat také nestátní subjekty. Od listopadu 1989 vzniklo vnaší zemi několik stovek občanských sdružení acharitativních organizací různých církví, zaměřených na provozování sociálních služeb. Jsou to např. domovy pokojného stáří, azylové domy pro bezdomovce, domy pro matky sdětmi, pro mládež znarušeného rodinného či kriminálního prostředí, střediska péče oděti týrané či zneužívané, zařízení zaměřená na prevenci drogových závislostí, chráněné domovy pro psychotiky, stacionáře pro mentálně postižené, různé poradny dle typů zdravotního postižení astřediska pro sociální poradenství arehabilitaci apod.

Kromě služeb (zřizování telefonních stanic pro zdravotně postižené, vydávání zvláštních označení pro postižené motoristy, doporučování aevidence parkovišť, vydávání mezinárodních symbolů přístupnosti vyhovujícím budovám aobjektům atd.), se pracovníci středisek zaměřují na depistáž (vyhledávání) sociálně slabých aosamělých těžce zdravotně postižených občanů ařešení jejich problémů spříslušnými úřady státní správy asamosprávy. Společným zájmem všech těchto organizací na regionální úrovni je zejména:

■pracovní uplatnění zdravotně postižených osob vúzké součinnosti sKPÚP; mezi úspěšná občanská sdružení vtomto směru patří např. Solidarita aAsociace zaměstnavatelů zdravotně postižených

■odstraňování architektonických bariér uveřejných budov, zařízení občanského vybavení, na pozemních komunikacích, vměstské hromadné dopravě apod.

■integrace zdravotně postižených dětí do školských zařízení běžného typu

■vydávání zpravodajů arůzných informačních tiskovin

Poskytovatelé sociálních služeb

Sociální službou je činnost, kterou zabezpečují poskytovatelé sociálních služeb. Znamená to, že pokud zabezpečují podporu apomoc člověku rodinní příslušníci či jiné blízké osoby, nepovažuje se tato činnost za poskytování sociální služby. Stejně tak se nepovažuje za sociální službu činnost, kterou poskytuje osobě subjekt, který není registrován jako poskytovatel sociálních služeb, např. soukromá úklidová služba nebo ubytovna.

Poskytovatelé sociálních služeb jsou povinni nabízet rozsah činností, které jim ukládá § 88 z. 108/06 azpůsob zabezpečení těchto činností musí uvést vžádosti oregistraci. Bez této registrace nelze poskytovat žádnou sociální službu. Poskytovatelé jsou povinni:

■zajišťovat dostupnost informací odruhu, místě, okruhu osob, jimž poskytují sociální služby, okapacitě poskytovaných sociálních služeb ao způsobu poskytování sociálních služeb, ato způsobem srozumitelným pro všechny osoby

■informovat zájemce osociální službu ovšech povinnostech, které by pro něho vyplývaly ze smlouvy, ozpůsobu poskytování sociálních služeb ao úhradách za tyto služby, ato způsobem pro něj srozumitelným

■vytvářet při poskytování sociálních služeb takové podmínky, které umožní osobám naplňovat jejich lidská iobčanská práva, akteré zamezí střetům zájmů těchto osob se zájmy poskytovatele sociální služby

■zpracovat vnitřní pravidla zajištění poskytované sociální služby astížností, včetně stanovení pravidel pro uplatnění oprávněných zájmů osob

■plánovat průběh poskytování sociální služby podle osobních cílů, potřeb aschopností osob, kterým poskytují sociální služby, vést písemné individuální záznamy oprůběhu poskytování sociální služby ahodnotit její průběh za účasti těchto osob, je-li to možné sohledem na jejich zdravotní stav adruh poskytované sociální služby, nebo za účasti jejich zákonných zástupců nebo opatrovníků azapisovat hodnocení ajeho výstupy do písemných individuálních záznamů

■vést evidenci žadatelů osociální službu, jestliže poskytovatel nemá dostatečnou kapacitu kposkytnutí sociální služby, okterou osoba žádá

■dodržovat standardy kvality sociálních služeb

■uzavřít sosobou smlouvu oposkytnutí sociální služby

■přednostně poskytnout sociální službu dítěti, kterému byla soudem nařízena ústavní výchova, výchovné nebo předběžné opatře-ní

Kontrolní otázky

1.Popište úkoly kraje při poskytování sociálních služeb.

2.Jaké jsou základní činnosti při poskytování sociálních služeb?

3.Vysvětlete systém plánování sociálních služeb.

6.7.1Příspěvek na péči ze systému sociálních služeb

Na příspěvek na péči (PnP) má nárok osoba starší jednoho roku, která je kvůli DNZS závislá na pomoci jiné osoby, protože sama nezvládá sebeobsluhu vrozsahu stanoveném stupněm závislosti, pokud ji tuto pomoc poskytuje osoba blízká nebo asistent sociální péče nebo poskytovatel sociálních služeb, anebo speciální lůžkové zdravotnické zařízení hospicového typu. Příspěvek na péči je tedy sociální dávka poskytována přímo osobám, které potřebují pomoc jiné osoby při zvládání základních životních potřeb. Příjemce může zpříspěvku hradit profesionální sociální službu nebo jej použít kpokrytí nezbytných nákladů při zajištění péče vrodině. Pod pojmem „příspěvek na péči“ si tedy žadatel otuto dávku představuje konkrétní péči, kterou potřebuje. Příspěvek pak poslouží kjejímu zajištění nebo nákupu této služby.

DNZS se rozumí zdravotní stav, který podle poznatků lékařské vědy trvá nebo má trvat déle než jeden rok, akterý omezuje funkční schopnosti nutné pro zvládání základních životních potřeb.

Výše příspěvku je odvislá od žadatelova věku (vyšší do 18 let) amíry jeho závislosti na pomoci jiné osoby. Míra potřeb je posuzována sociálním pracovníkem. Žádost opříspěvek na péči se podává na krajské pobočce úřadu práce (KPÚP), která také rozhoduje ojeho nároku. Zdravotní stav aposouzení DNZS pak je vkompetenci lékařské posudkové služby na OSSZ. Náklady na příspěvek se hradí ze státního rozpočtu.

Principy hodnocení

Schopnost zvládat základní životní potřeby (ZŽP) se hodnotí ve vztahu ke konkrétnímu zdravotnímu postižení arežimu stanovenému ošetřujícím lékařem apro účely stanovení stupně závislosti se hodnotí podle aktivit. Schopnost osoby zvládat ZŽP se hodnotí vpřirozeném sociálním prostředí as ohledem na věk fyzické osoby. Při hodnocení schopnosti zvládat základní životní potřeby se hodnotí:

■tělesné struktury a

■tělesné funkce duševní, mentální, smyslové, oběhové, dechové, zažívací, vylučovací, včetně hrubé ajemné motoriky afunkce hlasu, řeči akůže, ato ve vztahu krozsahu atíži poruchy funkčních schopností.

Při hodnocení schopnosti osoby zvládat základní životní potřeby se posuzuje, zda zdůvodu DNZS je rozsah duševních, mentálních, tělesných asmyslových funkčních schopností dostatečný kpravidelnému zvládání ZŽP azda je fyzická osoba schopna rozpoznat, provést azkontrolovat zvládnuté ZŽP. Přitom se přihlíží ktomu, zda DNZS trvale ovlivňuje funkční schopnosti, kvýsledku rehabilitace ak adaptaci na zdravotní postižení.

Pro uznání závislosti vpříslušné ZŽP musí existovat příčinná souvislost mezi poruchou funkčních schopností zdůvodu DNZS apozbytím schopnosti zvládat základní životní potřebu vpřijatelném standardu. Např. 78letý starobní důchodce, kterému zemřela manželka, požádá opříspěvek na péči, protože si neumí vyprat, uklidit, nakoupit, uvařit apod. Posudkový lékař však zlékařských nálezů zhodnotí jen lehký stupeň cukrovky, lehce zvýšený krevní tlak ajinak žádnou nemoc nebo postižení. Protože nebyl zjištěn DNZS, posudkový lékař nemůže posoudit nárok na žádný stupeň závislosti, ato jen zdůvodů, že zemřelá manželka svého muže nenaučila nakupovat, vařit, uklízet apod.

Sociální šetření

Nedílnou součástí posuzování nároku na PnP je sociální šetření. KPÚP provádí pro účely posuzování stupně závislosti sociální šetření, při kterém se zjišťuje schopnost samostatného života osoby vpřirozeném sociálním prostředí. Tím se rozumí rodina asociální vazby kosobám blízkým, domácnost osoby asociální vazby kdalším osobám, se kterými sdílí domácnost, amísta, kde osoby pracují, vzdělávají se arealizují běžné sociální aktivity. Účelem je zjistit, vjakých životních, sociálních imateriálních podmínkách žadatel odávku skutečně žije, ale také vprůběhu hospitalizace ve ZZ lůžkové péče, pokud lůžková péče trvá nepřetržitě déle než 60 dnů. Vrámci šetření se zjišťuje, jaké panují vrodině žadatele či příjemce dávek rodinné vztahy, jak komunikuje sokolím nebo jak je schopen zabezpečit chod domácnosti av případě, že pečuje onezletilé dítě, jestli dbá na jeho řádnou školní docházku.

Sociální šetření provádí sociální pracovník svysokoškolským vzděláním.

Posouzení stupňů závislosti

Žadatel si podá žádost, KPÚP provede sociální šetření apoté zašle příslušné OSSZ (kvůli lékařskému posudku) žádost oposouzení zdravotního stavu pro stanovení stupně závislosti osoby; součástí této žádosti je písemný záznam osociálním šetření akopie žádosti opříspěvek.

Při posuzování stupně závislosti vychází posudkový lékař Lékařské posudkové služby OSSZ (LPS) ze zdravotního stavu osoby doloženého nálezem vydaným poskytovatelem zdravotních služeb, zvýsledku sociálního šetření azjištění potřeb osoby, popřípadě zvýsledků funkčních vyšetření az výsledku vlastního vyšetření posuzujícího lékaře. Lékař OSSZ vypracuje posudek ostupni závislosti žadatele aOSSZ poté zašle zpět příslušné KPÚP stejnopis posudku suvedením ZŽP, které osoba není schopna zvládat, adále suvedením, zda jde oosobu súplnou nebo praktickou hluchotou nebo hluchoslepou, jestliže tato osoba nezvládá ZŽP voblasti orientace. Toto posouzení je součástí rozhodnutí opřiznání či zamítnutí příspěvku, které obdrží žadatel. Rozhodnutí vydává KPÚP.

Provádí ho také, pokud oto OSSZ požádá vpřípadech, kdy provádí kontrolu původního posouzení zdravotního stavu osoby.

Základní životní potřeby

a)mobilita

b)orientace

c)komunikace

d)stravování

e)oblékání aobouvání

f)tělesná hygiena

g)výkon fyziologické potřeby

h)péče ozdraví

i)osobní aktivity

j)péče odomácnost (uosob do 18 let se neposuzuje)

Vymezení schopností zvládat základní životní potřeby (podle přílohy č. 1 v. 505/06):

a)mobilita

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna zvládat vstávání ausedání, stoj, zaujímat aměnit polohy, pohybovat se chůzí krok za krokem, popřípadě is přerušováním zastávkami, vbytě aběžném terénu vdosahu alespoň 200 m, ato ipo nerovném povrchu, otevírat azavírat dveře, chůzi po schodech vrozsahu jednoho patra směrem nahoru idolů, používat dopravní prostředky včetně bariérových.

b)orientace

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna poznávat arozeznávat zrakem asluchem, mít přiměřené duševní kompetence, orientovat se časem, místem aosobou, orientovat se vpřirozeném sociálním prostředí asituacích apřiměřeně vnich reagovat.

c)komunikace

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna vyjadřovat se srozumitelně mluvenou řečí adorozumět se jejím prostřednictvím sjinými osobami vrozsahu běžné slovní zásoby odpovídající věku asociálnímu postavení, chápat obsah přijímaných asdělovaných zpráv, vytvářet rukou psanou krátkou zprávu, porozumět všeobecně používaným základním obrazovým symbolům azvukovým signálům, používat běžné komunikační prostředky.

d)stravování

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna vybrat si ke konzumaci hotový nápoj apotraviny, nápoj nalít, rozdělit stravu na menší kousky anaservírovat ji, najíst se anapít, dodržovat stanovený dietní režim, konzumovat stravu vobvyklém denním režimu apřemístit nápoj astravu na místo konzumace.

e)oblékání aobouvání

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna vybrat si oblečení aobutí přiměřené okolnostem, rozeznat rub alíc oblečení asprávně je vrstvit, oblékat se aobouvat se, svlékat se azouvat se, manipulovat soblečením vsouvislosti sdenním režimem.

f)tělesná hygiena

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna použít hygienické zařízení, dodržovat tělesnou hygienu, mýt si aosušovat si jednotlivé části těla, provádět celkovou hygienu, česat se, provádět ústní hygienu, holit se.

g)výkon fyziologické potřeby

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna včas používat WC, zaujmout vhodnou polohu, vyprázdnit se, provést očistu, používat hygienické pomůcky.

h)péče ozdraví

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna dodržovat stanovený léčebný režim, provádět stanovené preventivní, léčebné aléčebně rehabilitační aošetřovatelské postupy aopatření apoužívat ktomu potřebné léky nebo pomůcky, rozpoznat zdravotní problém av případě potřeby vyhledat nebo přivolat pomoc.

i)osobní aktivity

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna vstupovat do vztahů sjinými osobami, plánovat auspořádat osobní aktivity, styku se společenským prostředím, stanovit si adodržet denní program, vykonávat aktivity obvyklé věku aprostředí jako např. vzdělávání, zaměstnání, volnočasové aktivity, vyřizovat své záležitosti.

j)péče odomácnost

Za schopnost zvládat tuto základní životní potřebu se považuje stav, kdy osoba je schopna nakládat spenězi vrámci osobních příjmů adomácnosti, manipulovat spředměty denní potřeby, obstarat si běžný nákup, ovládat běžné domácí spotřebiče, uvařit si teplé jídlo anápoj, vykonávat běžné domácí práce, nakládat sprádlem, mýt nádobí, obsluhovat topení audržovat pořádek.

Pokud osoba není schopna zdůvodu DNZS zvládat alespoň jednu ztěchto aktivit, pak není schopna zvládat základní životní potřebu, ato bez ohledu na příčinu DNZS.

Osoba starší 18 let věku se považuje za závislou na pomoci jiné fyzické osoby ve:

■stupni I(lehká závislost), jestliže zdůvodu DNZS není schopna zvládat tři nebo čtyři ZŽP

■stupni II (středně těžká závislost), jestliže zdůvodu DNZS není schopna zvládat pět nebo šest ZŽP

■stupni III (těžká závislost), jestliže zdůvodu DNZS není schopna zvládat sedm nebo osm ZŽP

■stupni IV (úplná závislost), jestliže zdůvodu DNZS není schopna zvládat devět nebo deset ZŽP avyžaduje každodenní pomoc, dohled nebo péči jiné fyzické osoby

Příspěvek lze užít jako úhradu za péči (sociální službu), kterou zajišťuje buď přímo poskytovatel sociální služby (může jít opobytovou, ambulantní nebo terénní službu), nebo pečující osoba (rodinný příslušník, ale iněkdo jiný). Příspěvek nelze užít:

■na nákup léků azdravotnických pomůcek (pro oblast zdravotnictví)

■na rehabilitační akompenzační pomůcky

■na dopravu zdravotně postižených občanů

■na bydlení (případy nízkých příjmů řeší dávky státní sociální podpory na KPÚP, popř. dávky hmotné nouze)

Výše měsíčního příspěvku pro osoby starší 18 let činí za kalendářní měsíc:

a)880 Kč, jde-li ostupeň I(lehká závislost)

b)4400 Kč, jde-li ostupeň II (středně těžká závislost)

c)8800 Kč, jde-li ostupeň III (těžká závislost)

d)13 200 Kč, jde-li ostupeň IV (úplná závislost)

Za určitých podmínek lze tento příspěvek zvýšit, ato:

a)nezaopatřenému dítěti do 18 let věku, kterému náleží příspěvek a

b)rodiči, kterému náleží příspěvek, akterý pečuje onezaopatřené dítě do 18 let věku, jestliže rozhodný příjem oprávněné osoby aosob sní společně posuzovaných je nižší než dvojnásobek částky životního minima (ŽM) oprávněné osoby aosob sní společně posuzovaných.

Výplata příspěvku na péči

Příspěvek se vyplácí měsíčně vkalendářním měsíci, za který náleží avyplácí ho KPÚP, ato převodem na platební účet určený příjemcem příspěvku, popřípadě zvláštním příjemcem příspěvku, nebo poštovním poukazem. Příspěvek se nevyplácí, jestliže je oprávněné osobě po celý kalendářní měsíc poskytována zdravotní péče vprůběhu hospitalizace. Stačí však jen 1 den bez hospitalizace apříspěvek oprávněné osobě náleží. Osoba blízká nebo asistent sociální péče jsou povinni písemně ohlásit příslušné KPÚP přijetí oprávněné osoby khospitalizaci apropuštění zhospitalizace, ato ve lhůtě do 8 dnů.

Řízení opřiznání příspěvku se zahajuje na základě písemné žádosti podané na tiskopisu předepsaném MPSV; pokud není osoba schopna jednat samostatně anemá zástupce, zahajuje se řízení opříspěvku zúřední moci.

KPÚP ustanoví zvláštního příjemce příspěvku, jestliže oprávněná osoba, popřípadě jiný příjemce příspěvku:

a)nemůže příspěvek přijímat, nebo

b)nevyužívá příspěvek nebo nemůže příspěvek využívat kzajištění potřebné pomoci

Sustanovením zvláštního příjemce musí oprávněná osoba, popřípadě jiný příjemce souhlasit; souhlas této osoby se nevyžaduje, pokud vzhledem ke svému zdravotnímu stavu podle vyjádření poskytovatele zdravotních služeb nemůže tento souhlas podat. Zvláštním příjemcem nemůže být ustanoven ten, jehož zájmy jsou ve střetu se zájmy oprávněné osoby.

Zvláštní příjemce je povinen příspěvek používat ve prospěch oprávněné osoby. Používá ho podle jejích pokynů. Na žádost oprávněné osoby nebo na žádost KPÚP je zvláštní příjemce povinen podat písemné vyúčtování příspěvku, který mu byl vyplacen, ato ve lhůtě 1 měsíce ode dne doručení této žádosti. Vpřípadě, že důvody ustanovení zvláštního příjemce odpadnou, KPÚP toto rozhodnutí zruší.

Kontrolní otázky

1.Kjakým účelům se přiznává příspěvek na péči?

2.Popište význam DNZS pro přiznání příspěvku na péči.

3.Vyjmenujte základní životní potřeby ajejich význam pro přiznání příspěvku na péči.

6.7.2Služby sociální péče

Služby sociální péče napomáhají osobám zajistit jejich fyzickou apsychickou soběstačnost, scílem umožnit jim vnejvyšší možné míře zapojení do běžného života společnosti, av případech, kdy toto vylučuje jejich stav, zajistit jim důstojné prostředí azacházení. Jsou poskytovány jako služby pobytové, ambulantní nebo terénní. Některé zposkytovaných služeb jsou poskytovány bezplatně, jiné za úhradu. Výše úhrady je stanovena ve v. 505/06.

Sociální služby zahrnují

a)sociální poradenství

b)služby sociální péče

c)služby sociální prevence

Ad a) Sociální poradenství

Sociální poradenství podle z. 108/06 zahrnuje:

■základní sociální poradenství

■odborné sociální poradenství

Základní sociální poradenství

Základní sociální poradenství poskytuje osobám potřebné informace přispívající křešení jejich nepříznivé sociální situace. Sociální poradenství je základní činností při poskytování všech druhů sociálních služeb; poskytovatelé sociálních služeb jsou vždy povinni tuto činnost zajistit. Cílem poraden by nemělo být řešení problému za uživatele, ale pomoci mu, aby byl schopen vlastními silami vyřešit svoji tíživou sociální situaci, tzn. např. umět uplatňovat svá práva anároky, umět plnit své povinnosti.

Základní sociální poradenství se při poskytování sociálních služeb zajišťuje vrozsahu těchto úkonů:

a)poskytnutí informace směřující křešení nepříznivé sociální situace prostřednictvím sociální služby

b)poskytnutí informace omožnostech výběru druhu sociálních služeb podle potřeb osob ao jiných formách pomoci, například odávkách pomoci vhmotné nouzi adávkách sociální péče

c)poskytnutí informace ozákladních právech apovinnostech osoby, zejména vsouvislosti sposkytováním sociálních služeb, ao možnostech využívání běžně dostupných zdrojů pro zabránění sociálního vyloučení azabránění vzniku závislosti na sociální službě

d)poskytnutí informace omožnostech podpory členů rodiny vpřípadech, kdy se spolupodílejí na péči oosobu

Důležité je, komu se sociální poradenství poskytuje, jedná se např. o:

■osoby bez přístřeší, osoby vkrizi, oběti obchodu slidmi

■osoby schronickým duševním onemocněním, osoby se zdravotním postižením, senioři, osoby schronickým onemocněním, osoby skombinovaným postižením, osoby stělesným postižením, osoby se sluchovým postižením ase zrakovým postižením

■osoby žijící vsociálně vyloučených komunitách, osoby, které vedou rizikový způsob života nebo jsou tímto způsobem života ohroženy

■etnické menšiny, imigranti aazylanti

■rodiny sdítětem/dětmi, děti amládež ve věku od 6 do 26 let ohrožené společensky nežádoucími jevy

■oběti trestné činnosti, osoby komerčně zneužívané

■osoby do 26 let věku opouštějící školská zařízení pro výkon ústavní péče, osoby ohrožené závislostí nebo závislé na návykových látkách

■osoby žijící vsociálně vyloučených komunitách, osoby, které vedou rizikový způsob života nebo jsou tímto způsobem života ohroženy, pachatelé trestné činnosti

Mezi základní metody sociálního poradenství, které lze použít, patří strukturovaný, polostrukturovaný, nestrukturovaný rozhovor suživatelem služby.

Odborné sociální poradenství

Odborné sociální poradenství je poskytováno se zaměřením na potřeby jednotlivých okruhů sociálních skupin osob vobčanských poradnách, manželských arodinných poradnách, poradnách pro seniory, poradnách pro osoby se zdravotním postižením, poradnách pro oběti trestných činů adomácího násilí; zahrnuje též sociální práci sosobami, jejichž způsob života může vést ke konfliktu se společností. Profilují se buď podle určitého jevu (např. problematika domácího násilí) nebo podle cílové skupiny (např. osoby se zdravotním postižením, autismem, cizince apod.). Součástí odborného poradenství je ipůjčování kompenzačních pomůcek.

Vzáří roku 2006 byla vPraze založena Asociace sociálního poradenství (dále jen ASP). Cílem tohoto občanského sdružení je působit ve prospěch svých členských organizací, podporovat jejich vzájemnou spolupráci arozvoj organizací sociálního poradenství, spolupráce sveřejnou správou při tvorbě arealizaci koncepcí rozvoje služeb sociálního poradenství arealizace vzdělávacích aškolících akcí. Tyto akce jsou určeny nejen pro členy ASP, ale ipro další jednotlivce, pracovníky neziskových organizací azaměstnance veřejné správy. Členy ASP mohou být jednak právnické osoby, které zastřešují poskytovatele voblasti sociálního poradenství, jednak ipřímí poskytovatelé tohoto poradenství (více viz www.econnect.ecn.cz).

Základní činnosti při poskytování odborného sociálního poradenství se zajišťují vrozsahu těchto úkonů:

a)zprostředkování kontaktu se společenským prostředím: zprostředkování navazujících služeb,

b)sociálně terapeutické činnosti: poskytnutí poradenství voblastech orientace vsociálních systémech, práva, psychologie av oblasti vzdělávání;

tato základní činnost může být zajišťována poskytováním poradenství alespoň ve 2 ztěchto oblastí,

c)pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů apři obstarávání osobních záležitostí:

1.pomoc při vyřizování běžných záležitostí,

2.pomoc při obnovení nebo upevnění kontaktu spřirozeným sociálním prostředím.

Poradenství – vzávislosti na klientech se rozlišují tyto formy poradenství:

Specializované poradenství pro zdravotně postižené občany, dle druhů astupně zdravotního postižení, včetně nabídky rehabilitace.

Pracovní poradenství je poskytováno občanům při volbě povolání se zvláštním zřetelem kmladistvým aabsolventům škol, dále osobám se ztíženou možností uplatnění na trhu práce, mezi které patří zejména zdravotně postižení, mladiství po skončení povinné školní docházky nepokračující vdalší přípravě na povolání, těhotné ženy aobčané pečující odítě do 15 let, občané starší 50 let věku uvolnění vdůsledku organizačních změn, dlouhodobě nezaměstnaní, propuštění zvýkonu trestu odnětí svobody, uprchlíci atd.

Rodinné amanželské poradenství je zaměřeno na prevenci rozvodových situací, význam zdravého postavení avýchovy dítěte vrodině, pomoc svobodným matkám, cílenou pomoc při problémech svýchovou dětí amládeže, na psychosociální asociálně-právní poradenství vobtížných životních situacích.

Gerontologické poradenství je zaměřeno na zmírnění sociálního napětí vrodině, na mobilizování paměti seniorů formou společných sezení, na provoz tísňových telefonních linek, na pořádání ainzerci doplňkových sociálních služeb (zájezdů, výuky jazyků, masáží), na využití ošetřovatelských apečovatelských služeb, včetně zajišťování převozů klientů klékaři, na masáže aléčebné procedury atp.

Poradenství kpřekonání obtížných životních situací je poskytováno formou socioterapeutické pomoci marginálním skupinám, zejména občanům vracejícím se zvýkonu trestu odnětí svobody amladým dospělým propuštěným ze školských zařízení pro výkon ústavní aochranné výchovy po dosažení zletilosti, za účelem upevnění pozitivních vztahů kokolí aminimalizování sociální izolace. Tato sociální služba slouží kochraně společnosti před sociálně patologickými jevy amá charakter sociální terapie směřující ksociální rehabilitaci klienta. Klienty jsou občané zdravotně postižení, občané staří, občané smanželskými apartnerskými problémy, osamělí lidé bez rodinného či sousedského zázemí, okruh zaměstnavatelů zdravotně postižených, občané společensky nepřizpůsobiví. Provozovateli jsou OÚRP, obce anestátní subjekty, např. Centrum sociální pomoci Svazu důchodců ČR, Svaz důchodců Moravy aSlezska, Život 90, Asociace manželských apředmanželských poraden, Solidarita, Asociace zaměstnavatelů zdravotně postižených, Sjednocená organizace nevidomých aslabozrakých, Česká katolická charita, Diakonie ČCE, Asociace manželských arodinných poradců, Česká asociace pracovníků linek důvěry aj.

Občanské poradenství – nově se ustanovující občanské poradny mají za cíl souhrnně informovat ozákonech, předpisech anařízeních těm lidem, kteří si je nedokážou sami sehnat, nebo kteří se nedokážou vypořádat skrizovou životní situací av důsledku toho se dostávají na okraj společenského dění. „Základním principem občanského poradenství je: „občan radí občanovi“ – poradce vporadně nevystupuje jako osoba nadřízená vůči klientovi (společensky, znalostně, či jakkoli jinak), neříká mu, co má dělat, aby vyřešil svůj problém, ale nabízí mu několik řešení anechává zcela na klientovi, jaké znich si zvolí. Tímto způsobem, kterým poradce vyjadřuje plnou důvěru vrozhodnutí klienta, mu poradce „pomáhá, aby si pomohl sám“.[5]

Občanské poradny představují distribuční centrum pro zprostředkování informací občanům vobtížné sociální situaci odostupných službách apomoci. Klienty jsou zejména osamělí občané, občané žijící na hranici životního minima, národnostní menšinové skupiny, marginální skupiny aostatní občané, kteří nevědí, kam se obrátit opomoc. Informace připravuje ICN – Informační centrum nadací ajiných neziskových organizací. Okruhy informací arad poskytovaných občanům vporadnách jsou mnohostranné, např. sociální problematika, pracovněprávní vztahy, bydlení, problematika rodiny amezilidských vztahů, lidská práva, ochrana spotřebitele.

Občanské poradny jsou zřizovány při nevládních neziskových organizacích ajejich posláním je asistovat všem klientům při řešení jejich tíživých životních situací. Poskytují věcně správné informace akontakty na jiná odborná pracoviště ajsou především průvodcem klienta po celou dobu jeho obtíží. Tím se tyto poradny stávají zázemím, které má klientům při řešení jejich problémových situací poskytovat pocit bezpečí.

Služby poskytované občanskými poradnami vycházejí znásledujících zásad:

■„bezplatnost služby pro klienta

■nezávislost na jakýchkoli politických, obchodních nebo náboženských vlivech

■důvěrnost – bez souhlasu klienta nebudou poskytnuty informace oněm mimo poradnu

■nestrannost – služby jsou určeny pro všechny klienty bez rozdílu rasy, pohlaví, politického nebo náboženského přesvědčení, handicapu nebo sexuální orientace“[6]

Role poraden je významná zejména ve vztahu ke zranitelnějším skupinám populace, jako jsou osamělí rodiče, nezaměstnaní, lidé žijící na hranici existenčního minima anárodnostní menšiny. Poradny nemají výkonnou pravomoc, tedy nestanovují sociální dávky, neposkytují odborné služby klinických psychologů ani právní poradenství. Všem těmto specializovaným pracovištím naopak ulehčují práci, protože slouží občanům vnesnázích jako určité distribuční centrum, když nevědí, kam se obrátit opomoc. Po dohodě sklientem av případě potřeby mohou nabídnout např. tyto služby:

■podávání správných informací, které má poradna vdaný moment kdispozici nebo které je schopna zjistit vtermínu dohodnutém sklientem

■poskytování rad (interpretace informace, možná taktika adoporučení akce, kterou lze podniknout)

■jednání sorgány státní správy, místní samosprávy, jednotlivci aorganizacemi ve prospěch klienta

■vpřípadě potřeby avhodnosti odkazovat klienta na jiné specializované instituce

Zajímavým prvkem celého projektu je významná spoluúčast dobrovolníků. Vedle profesionálního pracovníka, který poradnu organizačně ametodicky vede, vní pracují také vyškolení dobrovolníci zřad široké veřejnosti. Jejich práce je výrazem občanské solidarity apřispívá krozvoji občanské spoluzodpovědnosti. Pomoc je tedy poskytována jedním občanem druhému.

Služby orientované na prevenci sociálně patologických jevů udětí amládeže včetně kriminality Tyto služby zajišťují zejména krizová centra, střediska pro mládež, nízkoprahová zařízení, krizová lůžka, linky důvěry, AT poradny apod. Služby jsou poskytovány formou dlouhodobého či krátkodobého pobytu, ambulantní formou nebo přímou intervencí do rodin. Součástí je isociální práce na ulici, tzv. streetwork. Cílem je minimalizování faktorů, které vedou ke vzniku negativního společenského chování adelikvence. Klienty jsou děti amládež po propuštění zvýkonu trestu odnětí svobody či zvýchovných ústavů.

Děti amládež zcelé ČR mohou zdarma telefonovat na linky důvěry ažádat je oradu. Provozovateli těchto služeb jsou obecní, magistrátní aměstské úřady, Diakonie, Charita, OS Hurá kamarád, OS Rubikon, OS Help me, OS AZ Help, Linka důvěry dětí amládeže, Exodus – sdružení křesťanské pomoci mladým vkrizi, Fond ohrožených dětí, Lata, Sdružení SOS dětských vesniček, Sdružení Prám, Mořické centrum mládeže, Sdružení proti násilí na dětech, Středisko pomoci ohroženým dětem, Sdružení za dětský život, Naděje adalší.

Sociální služby pro osoby ohrožené na zdraví škodlivými návyky

Primární prevence avzdělávání zahrnuje výcviky lektorů aučitelů profesionálů aneprofesionálů, organizování seminářů, peer programy, distribuci preventivního materiálu, nácvik odmítnutí, rizikové chování, organizaci neformálních besed pro děti staršího školního věku amladistvé (na školách imimo školní areál), kulturní pořady tematicky zaměřené na zneužívání návykových látek apod.

Terénní programy – streetwork – zajišťují sběr aktuálních dat amonitorování drogové scény, navazování kontaktu suživateli vjejich přirozeném prostředí, výměnný program jehel ainjekčních stříkaček, anonymní poskytování sociálního poradenství aslužeb včetně poskytnutí pomoci kpřežití, vpřípadě zájmu klienta kontaktování zdravotnického nebo sociálního zařízení.

Kontaktní centrum poskytuje sociální poradenství aslužby, potravinový avitaminový program, hygienický program, krizovou intervenci, výměnný program jehel astříkaček, motivační trénink, poradenství pro rodiče, zajišťování léčby, individuální poradenství.

Denní stacionář poskytuje intenzivní ambulantní léčbu – celodenní stacionární program, individuální poradenství, sociální poradenství aslužby, rodinnou terapii.

Terapeutická komunita zabezpečuje dlouhodobou resocializaci asociální rehabilitaci určenou toxikomanům (vdobě pobytu abstinujícím) spsychoterapeutickým, pracovním programem, režimem, anebo tréninkem odpovědnosti. Jedná se orezidenční pobyt po dobu jednoho roku, snepřetržitým provozem.

Doléčovací centrum schráněnými byty poskytuje pomoc osobám, unichž je zmedicínského hlediska léčba toxikomanie ukončena, avšak kdosažení kompletní resocializace potřebují speciální socioterapeutický přístup. Cílem je znovuzapojení klienta do běžného života, případně úprava jeho rodinného asociálního zázemí. Klient má povinnost se účastnit programu centra včetně terapeutických skupin. Klienty jsou občané ohrožení nebo již zasažení drogovou či jinou závislostí. Provozovateli jsou např. Sananim, Sdružení Anti-Drug, Občanské sdružení pro péči orodiny závislých, Lata, Exodus – Vlašim, Podané ruce, Drug out club, Elim, Centra krizové pomoci, Sdružení Prám, Drop In, Focus, Locus L.

Ad b) Služby sociální péče

Zákon 108/06 v§§ 38 až 52 upravuje celkem čtrnáct druhů služeb sociální péče pro dospělé osoby:

Uvšech níže uvedených sociálních služeb se vždy musí poskytovat:

■zprostředkování kontaktu se společenským prostředím: podpora apomoc při využívání běžně dostupných služeb ainformačních zdrojů

■pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů apři obstarávání osobních záležitostí

■pomoc při komunikaci vedoucí kuplatňování práv aoprávněných zájmů

Proto ujednotlivých služeb nejsou opakovaně vyjmenovávány.

Osobní asistence

Pečovatelská služba

Základní činnosti při poskytování pečovatelské služby se zajišťují vrozsahu těchto úkonů:

Tísňová péče

6.7.3Sociální pojištění pečujících osob

6.7.4Sociální lůžko ve zdravotnických zařízeních lůžkové péče

6.7.5Sociální pracovníci

Table of Contents

6.7 Dávky ze systému sociálních služeb

6.7.1 Příspěvek na péči ze systému sociálních služeb

6.7.2 Služby sociální péče

6.7.3 Sociální pojištění pečujících osob

6.7.4 Sociální lůžko ve zdravotnických zařízeních lůžkové péče

6.7.5 Sociální pracovníci