Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Edice Účetnictví a daně

JUDr. Svatopluk Galočík, Ing. Oto Paikert

DPH 2013

výklad s příklady

JUDr. Svatopluk Galočík připravil výklad

k § 1–2b, 6, 6c, 6g–6i, 7, 7a, 8–12, 13 odst. 1–3 a 6, 7, 15–20, 23–25, 33, 33a, 38–41, 63–71g, 80–88, 93–94a, 102–103, 106a, 108, 108a–110

Ing. Oto Paikert připravil výklad

k § 3–6b, 6e, 6f, 13 odst. 4, 5 a 8, 14, 21–22, 26–32, 34–37a, 42–62, 72–79c, 89–92f, 95–101, 104–106, 107 a přílohám zákona

------------------------------------------------

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala GRADA Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7, jako svou 5 118. publikaci

Realizace obálky Vojtěch Kočí

Sazba Jan Šístek

Odpovědná redaktorka Ing. Michaela Průšová

Počet stran 336

Deváté vydání, Praha 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013

Vytiskla Tiskárna v Ráji, s. r. o., Pardubice

------------------------------------------------

© GRADA Publishing, a.s., 2013

ISBN 978-80-247-4626-5

GRADA Publishing: tel.: 234 264 401, fax: 234 264 400, www.grada.cz

------------------------------------------------

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8453-3 (ve formátu PDF)

ISBN 978-80-247-8454-0 (ve formátu EPUB)

Ing. Oto Paikert se narodil v roce 1950 v Praze. Po absolvování Vysoké školy ekonomické v Praze pracoval nejdříve jako vedoucí cenového oddělení na podnikovém ředitelství Mototechna, odkud přešel na Federální cenový úřad jako vedoucí odboru cen strojírenství a elektrotechniky. Zrušením federativního uspořádání státu přešel pod Ministerstvo financí České republiky, kde pracoval až do roku 2004 v odboru nepřímých daní, v oddělení DPH, byl spolutvůrcem zákona o DPH v rámci nové daňové soustavy zavedené v roce 1993. V současné době se věnuje podnikatelské činnosti v oblasti finančního a ekonomického poradenství, pořádání odborných kurzů a lektorské činnosti. 

JUDr. Svatopluk Galočík se narodil v roce 1948 v Ostravě. Do roku 1994 zastával různé funkce v celní správě, posledním pracovištěm bylo Generální ředitelství cel v Praze. V roce 1986 dokončil vysokoškolská studia na Právnické fakultě Univerzity Karlovy v Praze. Od roku 1993 pracoval na Ministerstvu financí na odboru nepřímých daní, oddělení DPH, a podílel se tak na tvorbě legislativy DPH až do roku 2004, kdy Česká republika vstoupila do EU. Od roku 2004 uplatňuje nabyté znalosti a zkušenosti v soukromém sektoru, kde působí jako finanční a ekonomický poradce, provádí lektorskou a publikační činnost, zejména v oblasti intrakomunitárního plnění a obchodu s třetími zeměmi.

Úvodem

Vydání, které se vám dostává do rukou, je již deváté od roku 2004, kdy vstoupila Česká republika do Evropské unie.

Tak jako předchozí vydání, i toto reaguje svým výkladem na novely zákona o DPH č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, a bude podle něj postupováno při uplatnění DPH v roce 2013. V aktualizovaném vydání jsou zapracovány všechny novely, ke kterým došlo. V komentářích paragrafů, které zásadním způsobem ovlivňují daňovou povinnost, je většinou zachována časová posloupnost jejich vývoje v rámci prekluze.

Významnou roli v oblasti DPH hraje po vstupu České republiky do Evropského společenství také evropská legislativa, a to zejména směrnice 2006/112/ES, která je účinná od l. ledna 2007 a nahradila tzv. Šestou směrnici EU. Výše uvedená směrnice byla zapracována plně do novely účinné k l. lednu 2009. Plátcům daně se rozhodně vyplatí znát účinek komunitárního práva, zejména rozhodná ustanovení směrnice 2006/112/ES, ale od 1. ledna 2009 by měla plátcům stačit novela zákona o DPH, kde jsou zapracovány i směrnice 2008/8/ES, 2008/9/ES, 2008/117/ES, 2009/47/ES i 2010/45/EU. Alespoň rámcová znalost směrnice č. 112 EU a Prováděcího nařízení Rady č. 282/2011, které vysvětluje a vykládá jednotlivé články směrnice je samozřejmě „bonusem navíc“ při jednání se správcem a ostatními orgány státní správy.

Konzolidované znění v českém jazyce čtenář nalezne na Internetu na adrese: http://eur-lex.EURopa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CONSLEG:1977L0388:20060101 :CS:PDF, resp. na stránkách české daňové správy www.cds.cz. V této publikaci jsou všechny úpravy, týkající se uplatňování DPH, zohledněny a vyznačeny, včetně případných příkladů, pokud byla právní úprava zásadní a nabízela možnost ukázky řešení na příkladu.

Smyslem této publikace je přímá návaznost na poslední vydanou publikaci obou autorů v roce 2012. Má za úkol seznámit širokou veřejnost se změnami v právní úpravě, ale také si klade za cíl poskytovat určitým způsobem vodítko pro bezchybné naplňování právních předpisů při uplatňování DPH v praxi, a tím eliminovat vědomé či nevědomé protiprávní jednání plátců daně. V publikaci je možné nalézt úplné znění zákona o DPH, které je platné pro rok 2013, nedojde-li během roku k další novele, s vyznačením právních úprav v jednotlivých ustanoveních, ke kterým došlo v roce 2013, a případným podtrhnutím důležitých komentářů ke každému ustanovení, včetně odlišení výkladu, který reaguje na změny. Pro lepší orientaci a pochopení je značná část takto publikovaných úprav a komentářů doplněna o názorné příklady z praxe. Tyto příklady dokreslují právní úpravu i komentář, takže usnadňují pochopení popsaného příkladu.

Autoři této publikace pracovali dlouhá léta na ministerstvu financí v odboru nepřímých daní a přestože dnes již oba pracují v soukromé sféře, využili znalostí z legislativní praxe daně z přidané hodnoty, protože se od roku 1993, kdy byla daň z přidané hodnoty v tuzemsku legislativně zavedena, podíleli na legislativních úpravách. Oba autoři jsou široké odborné veřejnosti známi také svou soustavnou a dlouholetou přednáškovou činností pro odbornou veřejnost i pro finanční a celní úřady.

Věříme, že vydávaná aktualizovaná publikace skloubila jak obsahem, tak formou všechny aspekty, které ve svém výsledku budou sloužit plátcům daně a všem, kteří se s daní z přidané hodnoty v obchodním životě nebo při studiu setkávají.

autoři

Zákon č.235/2004Sb., odani zpřidané hodnoty,

ve znění zákona č.635/2004Sb., zákona č.669/2004Sb., zákonač.124/2005Sb., zákonač.215/2005Sb., zákonač.217/2005Sb., zákona č.377/2005Sb., zákonač.441/2005Sb., zákona č.545/2005Sb., zákonač.109/2006Sb., zákonač.230/2006Sb., zákona č.319/2006Sb., zákona č.172/2007Sb., zákonač.261/2007Sb., zákona č.270/2007Sb., zákonač.296/2007Sb., zákonač.124/2008Sb., zákona č. 126/2008Sb.,zákona č.302/2008Sb., zákonač.87/2009Sb.,zákona č. 281/2009Sb., zákona č. 362/2009Sb., zákonač.489/2009Sb.,zákonač.120/2010Sb., zákona č. 199/2010 Sb., zákonač.47/2011Sb.,zákonač.370/2011Sb., zákonač.375/2011 Sb., zákonač.457/2011Sb.,zákona č. 18/2012 Sb., zákonač.167/2012Sb., zákonač.333/2012Sb., zákonač.458/2011 Sb.*, zákonač.500/2012Sb. azákonač.502/2012Sb.

* Red. pozn.: Novela zákona má účinnost stanovenou na 1. 1. 2015 – do textu není zapracována.

Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST PRVNÍ

ZÁKLADNÍ USTANOVENÍ

HLAVA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

§1

Předmět úpravy

Tento zákon zapracovává příslušné předpisy Evropské unie1) aupravuje daň zpřidané hodnoty (dále jen „daň“). Daň se uplatňuje na zboží, nemovitosti aslužby za podmínek stanovených tímto zákonem.

Komentář k§1

V§1 je upraveno, že dani zpřidané hodnoty, tedy nepřímé dani ze spotřeby, podléhá zboží, nemovitosti aslužby. Předmět právní úpravy je rozšířen ozapracování příslušných předpisů Evropské Unie, zejména Směrnice 2006/112/ES, která je účinná od 1. ledna 2007 anahradila původní tzv. Šestou směrnici, podle které byl konstruován zákon oDPH ke dni vstupu České republiky do EU.

§2

Předmět daně

(1) Předmětem daně je

a) dodání zboží, převod nemovitosti nebo přechod nemovitosti (dále jen „převod nemovitosti“) za úplatu osobou povinnou kdani vrámci uskutečňování ekonomické činnosti smístem plnění vtuzemsku,

b) poskytnutí služby za úplatu osobou povinnou kdani vrámci uskutečňování ekonomické činnosti smístem plnění vtuzemsku,

c) pořízení

1. zboží zjiného členského státu za úplatu uskutečněné vtuzemsku osobou povinnou kdani vrámci uskutečňování ekonomické činnosti nebo právnickou osobou nepovinnou kdani,

2. nového dopravního prostředku zjiného členského státu za úplatu osobou nepovinnou kdani,

d) dovoz zboží smístem plnění vtuzemsku.

(2) Zdanitelné plnění je plnění, které

a) je předmětem daně a

b) není osvobozené od daně.

Komentář k§2

V§2 je vymezen předmět daně, což znamená, že zákon upravuje, co podléhá dani vtuzemsku.

Vodstavci 1 jsou vyjmenována plnění, která jsou předmětem daně, ataké podmínky, za kterých se vyjmenovaná plnění stávají předmětem daně. První podmínkou této právní úpravy je, že je uskutečňuje osoba, která je osobou povinnou kdani, to znamená, že uskutečňuje ekonomickou činnost, resp. podniká. Další podmínkou je, že tato plnění jsou uskutečňována za úplatu aposlední podmínkou je, že místem plnění je tuzemsko.

Jednotlivá plnění, jako předmět daně, jsou pak uvedená vpísm. a), b) ac).

Při splnění výše uvedených podmínek je vodst. 1 je pod písm. a) uvedeno dodání zboží apřevod nemovitosti, pod písm. b) je uvedeno poskytnutí služby apod písmenem c) bod 1. pořízení zboží zjiného členského státu za úplatu do tuzemska. Pod písm. c) bod. 2. je předmětem daně vtuzemsku pořízení nového dopravního prostředku do tuzemska, ikdyž je pořizován osobou nepovinnou kdani. Pod písm. d) je pak předmětem daně dovoz zboží do tuzemska.

Vodstavci 2 je pod písm. a) konstatováno, že předmětem daně vtuzemsku je zdanitelné plnění apod písm. b) je rozlišeno, že za takové plnění se nepovažuje plnění osvobozené od daně.

§ 2a

Vynětí zpředmětu daně

(1) Předmětem daně není pořízení zboží zjiného členského státu, jestliže dodání tohoto zboží

a) by vtuzemsku bylo osvobozeno od daně podle §68 odst. 1 až 10, nebo

b) je včlenském státě zahájení odeslání nebo přepravy tohoto zboží předmětem daně spoužitím

1. zvláštního režimu pro obchodníky spoužitým zbožím, uměleckými díly, sběratelskými předměty astarožitnostmi,

2. přechodného režimu pro použité dopravní prostředky, nebo

3. zvláštního režimu pro prodej veřejnou dražbou.

(2) Předmětem daně není pořízení zboží zjiného členského státu, pokud

a) celková hodnota pořízeného zboží bez daně nepřekročila vpříslušném ani bezprostředně předcházejícím kalendářním roce 326 000 Kč a

b) pořízení zboží je uskutečněno

1. osobou povinnou kdani se sídlem vtuzemsku, která není plátcem,

2. osvobozenou osobou, která není plátcem,

3. osobou povinnou kdani, která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně,

4. osobou povinnou kdani, na kterou se vjiném členském státě vztahuje společný režim daňového paušálu pro zemědělce, nebo

5. právnickou osobou nepovinnou kdani.

(3) Do celkové hodnoty pořízeného zboží podle odstavce 2 písm. a) se nezahrnuje hodnota pořízeného

a) nového dopravního prostředku,

b) zboží, které je předmětem spotřební daně,

c) zboží uvedeného vodstavci 1.

(4) Odstavce 1 a2 se nevztahují na pořízení zboží, které je předmětem spotřební daně, apořízení nového dopravního prostředku.

Komentář k§2a

Toto ustanovení je vloženým ana rozdíl od §2 vyjmenovává plnění, která jsou vyňata zpředmětu daně.

Vodst. 1 není předmětem daně pořízení zboží zjiného členského státu, jestliže by pod písm.a) bylo vtuzemsku osvobozeno od daně podle §68 odst. 1–10. Jedná se tedy ovyjmenovaná plnění v§68, která jsou podle tohoto ustanovení osvobozena vtuzemsku od daně snárokem na odpočet daně. Jsou tak zachovány stejné podmínky při pořízení zjiného členského státu apři zdanitelném plnění.

Pod písm. b) jsou uvedena plnění, která nejsou předmětem daně vtuzemsku, jestliže při dodání zboží zjiného členského státu je dodavatelem použit režim:

1. zvláštní režim pro obchodníky spoužitým zbožím, starožitnostmi apod., který je upraven v§90 anestanoví pořizovateli vtuzemsku povinnost přiznat daň ztohoto pořízení,

2. přechodný režim pro použité dopravní prostředky,

3. zvláštní režim pro prodej veřejnou dražbou.

Příklad

Firma A, plátce daně, dodává potraviny na palubu letadla, které provozuje přepravu osob azboží mezi členskými státy atřetími zeměmi. Takové dodání zboží je osvobozeno od daně snárokem na odpočet daně podle §68 odst. 4 ZDPH. Jestliže tuzemská osoba B, plátce daně, provozuje tuto leteckou přepravu apořizuje potraviny zjiného členského státu, které jsou použity na palubě letadla, jímž je přeprava uskutečňována, dojde při pořízení zboží knaplnění podmínek stanovených v§2a odst. 1 apořízení potravin nebude pro plátce B předmětem daně vtuzemsku.

Příklad

Autobazar, plátce daně, pořizuje ojetý osobní automobil od autobazaru vNěmecku, který je registrován kdani vNěmecku. Autobazar vNěmecku dodává ojetinu ve zvláštním režimu, takže neosvobozuje na výstupu při dodání celou cenu ojetiny, ale pouze cenu pořizovací a„německou“ daň uplatní usvé přirážky. Autobazar vtuzemsku pořídí ojetinu ve zvláštním režimu, který započal dodavatel, apořízení ojetiny není pro pořizovatele vtuzemsku předmětem daně, takže daň při pořízení nepřiznává.

Vodst. 2 jsou vyjmenována další plnění pořízeným zbožím zjiného členského státu, která nejsou předmětem daně, jestliže celková hodnota pořízeného zboží nepřekročila vpříslušném abezprostředně předchozím kalendářním roce částku 326 000 Kč, kdy pořízení zboží bylo uskutečněno:

1. osobou povinnou kdani se sídlem vtuzemsku, která není plátcem,

2. osvobozenou osobou, kterou se rozumí osoba povinná kdani se sídlem vjiném členském státě, která není registrovanou kdani vjiném členském státě anení plátcem,

3. osobou povinnou kdani, která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně,

4. osobou povinnou kdani, na kterou se vjiném členském státě vztahuje společný režim daňového paušálu pro zemědělce,

5. právnickou osobou nepovinnou kdani.

Vodst. 3 je stanoveno, že do celkové částky 326 000 Kč se nezapočítává

a) hodnota nového dopravního prostředku,

b) zboží, které je předmětem spotřební daně,

c) zboží, které je uvedeno vodst. 1.

Vodst. 4 je stanoveno, že naopak předmětem daně je pořízené zboží zjiného členského státu, pokud je pořízeno zboží, které je předmětem spotřební daně nebo je pořízen nový dopravní prostředek. Utohoto druhu zboží vždy vzniká pořizovateli povinnost přiznat daň.

§ 2b

Volba předmětu daně

Osoba, která uskutečňuje pořízení zboží zjiného členského státu, které není předmětem daně podle § 2a odst. 2, se může rozhodnout, že toto pořízení je předmětem daně. Na pořízení zboží zjiného členského státu uskutečněné touto osobou do konce kalendářního roku bezprostředně následujícího po kalendářním roce, ve kterém se takto rozhodla, se nevztahuje §2a odst. 2.

Komentář k§2b

Toto ustanovení umožňuje volbu pro pořizovatele, který se může rozhodnout, že pořízení zboží, které není předmětem daně podle §2a odst. 2, bude dobrovolně považovat za předmět daně.

Jedná se tedy nikoliv oplátce daně, který má vždy povinnost přiznat daň při pořízení zboží, ale osoby, které nejsou plátci daně, ale jsou osobami povinnými kdani ajsou vyjmenovány v§2a odst. 2.

Jestliže se pořizovatel dobrovolně rozhodne, že pořízení zboží bude považovat za plnění, které je předmětem daně, musí také plnění považovat za předmět daně celý kalendářní rok, který následuje po roce, ve kterém se pořizovatel dobrovolně rozhodl. Po tuto dobu se na takového pořizovatele nevztahuje ustanovení §2a odst. 2.

Příklad

Tuzemská osoba povinná kdani, neplátce daně, pořídí vúnoru 2013 ze Slovenska kopírku vhodnotě 35 000 Kč. Pořizovatel se dobrovolně rozhodne, že je takové pořízení pro něj předmětem daně. Musí se registrovat kdani jako plátce daně přizná vtuzemsku daň. Zřejmě bude výhodnější, aby se registroval kdani před dodáním kopírky ze Slovenska asdělil tak své CZ DIČ dodavateli, který by uplatnil reverse charge apřenesl by daňovou povinnost na pořizovatele do tuzemska. Předmětem daně bude idalší pořízení zboží zjiného členského státu, které bude pořízeno až do konce roku 2014.

§3

Územní působnost

(1) Pro účely tohoto zákona se rozumí

a) tuzemskem území České republiky,

b) členským státem členský stát Evropské unie,

c) třetí zemí území mimo území Evropského společenství,

d) územím Evropského společenství území stanovené příslušným právním předpisem Evropské unie.1)

(2) Pro účely tohoto zákona se považují za třetí zemi také tato území Evropského společenství, která jsou součástí celního území Evropského společenství

a) hora Athos,

b) Kanárské ostrovy,

c) francouzské zámořské departementy,

d) Alandy,

e) Normanské ostrovy.

(3) Pro účely tohoto zákona se považují za třetí zemi také tato území Evropského společenství, která nejsou součástí celního území Evropského společenství:

a) ostrovHelgoland,

b) území Büsingen,

c) Ceuta,

d) Melilla,

e) Livigno,

f) Campione d´ Italia,

g) italské vody jezera Lugano.

(4) Území Monackého knížectví se pro účely tohoto zákona považuje za území Francouzské republiky aúzemí ostrova Man se považuje za území Spojeného království Velké Británie aSeverního Irska, území Akrotiri aDhekelie se považují za území Kypru.

Komentář k§3

Na rozdíl od stavu do 30. dubna 2004, kdy zákon definoval pouze území tuzemska atřetích zemí (dříve zahraničí), přibylo vstupem ČR do EU také území Evropské unie (novela zákona k1. 4. 2011 nahradila pojem Evropské společenství pojmem Evropská unie) stím důsledkem, že musely být upraveny obsahy dosavadních definic. Pojem „tuzemsko“ je definován tak, že zahrnuje území České republiky ana rozdíl od stavu do 30. dubna 2004 je do tohoto území zahrnuto iúzemí svobodných celních skladů isvobodných celních pásem. Vtéto souvislosti je však nutné vzít vúvahu ustanovení §66– osvobození při vývozu zboží, podle kterého je umístění zboží ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu považováno za vývoz.

Třetími zeměmi jsou území mimo území Evropské unie, tj. jak území států, které nejsou členy Evropské unie, tak území, která nejsou pro účely DPH považována za území Evropské unie aunichž se při dodání zboží postupuje stejně jako udovozu zboží ztřetích zemí. Novela přesunula definici členského státu z§2 odst. 1 písm. c) přímo do odstavce 1 pod písm.b).

Ve 2. odstavci jsou uvedena území, která jsou sice součástí celního území EU, ale pro účely DPH se považují za třetí zemi. Jedná se např. oKanárské ostrovy nebo ofrancouzské zámořské departmenty.

Vodstavci 3 jsou uvedena území, která nejsou součástí celního území EU apro účely DPH se považují také za třetí zemi. Jedná se např. oostrov Helgoland, Ceutu aMelillu adalší vyjmenovaná území se specifickým postavením zhlediska celních adaňových předpisů.

Vodstavci 4 jsou vymezena území, která jsou považována za daňové území EU, tj. chápou se jako území některého členského státu adodání zboží ztěchto území není považováno za dovoz zboží, ale za pořízení zboží zjiného členského státu adodání zboží ztuzemska do těchto území je považováno za dodání zboží do jiného členského státu. Vedle území Monackého knížectví aostrova Man, byla mezi tato území vsouladu srecastem Šesté směrnice doplněna území Akrotiri aDhekelie jako součást území Kypru.

§4

Vymezení základních pojmů

(1) Pro účely tohoto zákona se rozumí:

a) úplatou částka vpenězích nebo vplatebních prostředcích nahrazujících peníze nebo hodnota poskytnutého nepeněžního plnění,

b) jednotkovou cenou cena za měrnou jednotku množství zboží nebo cena za službu anebo nemovitost,

c) daní na výstupu daň uplatněná plátcem za zdanitelné plnění podle §13 až 20 nebo zpřijaté úplaty vztahující se ktomuto plnění,

d) vlastní daňovou povinností daňová povinnost, kdy daň na výstupu převyšuje odpočet daně za zdaňovací období,

e) nadměrným odpočtem daňová povinnost, kdy odpočet daně převyšuje daň na výstupu za zdaňovací období,

f) správcem daně příslušný finanční úřad; při dovozu zboží je správcem daně příslušný celní úřad svýjimkou případů, kdy daňová povinnost při dovozu zboží vzniká plátci podle § 23 odst.3 až 5,

g) osobou registrovanou kdani vjiném členském státě osoba, které bylo přiděleno daňové identifikační číslo pro účely daně zpřidané hodnoty vrámci obchodování mezi členskými státy,

h) zahraniční osobou osoba, která nemá na území Evropského společenství sídlo ani místo pobytu,

i) místem pobytu

1. adresa fyzické osoby vedená vzákladním registru obyvatel nebo vjiné obdobné evidenci, nemá-li ji

2. adresa, kterou fyzická osoba uvedla správci daně, anemá-li ani tu,

3. místo, kde se fyzická osoba obvykle zdržuje zdůvodu osobních nebo profesních vazeb; má-li tato osoba profesní vazby vjiné zemi, než ve které má své osobní vazby, je místo, kde se obvykle zdržuje, určeno osobními vazbami,

j) sídlem uosoby povinné kdani adresa místa jejího vedení, kterým se rozumí místo, kde jsou přijímána zásadní rozhodnutí týkající se řízení osoby povinné kdani, popřípadě místo, kde se schází její vedení; nemá-li fyzická osoba místo svého vedení, rozumí se sídlem utéto osoby místo jejího pobytu,

k) provozovnou organizační složka osoby povinné kdani, která může uskutečňovat dodání zboží, převod nemovitosti nebo poskytnutí služby, neboť je dostatečně stálá amá vhodné personální atechnické zdroje,

l) dotací kceně přijaté finanční prostředky poskytované ze státního rozpočtu, zrozpočtů územních samosprávných celků, státních fondů, zgrantů přidělených podle zvláštního zákona, zrozpočtu cizího státu, zgrantů Evropské unie či dle programů obdobných, pokud je příjemci dotace stanovena povinnost poskytovat plnění se slevou zceny avýše slevy se váže kjednotkové ceně plnění; za dotaci kceně se nepovažuje zejména dotace kvýsledku hospodaření ana pořízení dlouhodobého hmotného adlouhodobého nehmotného majetku,

m) zbožím, které je předmětem spotřební daně, zboží, které je předmětem některé ze spotřebních daní vymezených vzákoně upravujícím spotřební daně24) nebo daně zpevných paliv nebo daně ze zemního plynu aněkterých dalších plynů vymezených vzákoně upravujícím daň zpevných paliv adaň ze zemního plynu aněkterých dalších plynů72), svýjimkou plynu dodávaného prostřednictvím přepravní nebo distribuční soustavy nacházející se na území Evropského společenství anebo jakékoli sítě ktakové soustavě připojené,

n) osobou neusazenou vtuzemsku osoba povinná kdani, která

1. nemá sídlo vtuzemsku,

2. uskuteční zdanitelné plnění dodání zboží nebo poskytnutí služby smístem plnění vtuzemsku a

3. vtuzemsku nemá provozovnu nebo vtuzemsku má provozovnu, která se tohoto plnění neúčastní,

o) osvobozenou osobou osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vjiném členském státě, která je vtomto státě osobou sobdobným postavením jako vtuzemsku osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku, která není plátcem.

(2) Zbožím jsou věci movité, elektřina, teplo, chlad, plyn avoda. Za zboží se nepovažují peníze acenné papíry. Za zboží se dále považují

a) bankovky amince české měny při jejich dodání výrobcem České národní bance, nebo při jejich pořízení zjiného členského státu, nebo jejich dovoz Českou národní bankou,

b) bankovky, státovky amince české nebo cizí měny prodávané pro sběratelské účely za ceny vyšší, než je jejich nominální hodnota nebo přepočet jejich nominální hodnoty na českou měnu podle směnného kurzu vyhlašovaného Českou národní bankou,

c) cenné papíry vlistinné podobě při jejich dodání výrobcem emitentovi vtuzemsku, nebo při jejich pořízení zjiného členského státu nebo jejich dovozu avývozu jako výrobku.

(3) Pro účely tohoto zákona se dále rozumí

a) dopravním prostředkem vozidlo, jiný prostředek nebo zařízení, které jsou určené k přepravě osob nebo věcí z jednoho místa na jiné akteré jsou obvykle konstruované pro použití k přepravě a mohou kní být skutečně použity; za dopravní prostředek se nepovažuje vozidlo, které je trvale znehybněno, ani kontejner,

b) novým dopravním prostředkem

1. vozidlo určené kprovozu na pozemních komunikacích sobsahem válců větším než 48 cm3 nebo svýkonem větším než 7,2kW, pokud bylo dodáno do 6měsíců ode dne prvního uvedení do provozu nebo má najeto méně než 6000km,

2. loď delší než 7,5 m, pokud byla dodána do 3 měsíců ode dne prvního uvedení do provozu nebo má najeto méně než 100hodin, svýjimkou námořních lodí užívaných kobchodní, průmyslové, rybářské nebo záchranářské činnosti, nebo

3. letadlo omaximální vzletové hmotnosti větší než 1550kg, pokud bylo dodáno do 3 měsíců ode dne prvního uvedení do provozu nebo má nalétáno méně než 40 hodin, svýjimkou letadel využívaných leteckými společnostmi pro mezinárodní leteckou přepravu.

c) obchodním majetkem souhrn majetkových hodnot, který slouží nebo je určen osobě povinné kdani kuskutečňování ekonomických činností,

d) dlouhodobým majetkem obchodní majetek, který je

1. hmotným majetkem podle zákona upravujícího daně zpříjmů7c),

2. odpisovaným nehmotným majetkem podle zákona upravujícího daně zpříjmů7c),

3. pozemkem, který je dlouhodobým hmotným majetkem podle právních předpisů upravujících účetnictví7d), nebo

4. technickým zhodnocením podle zákona upravujícího daně zpříjmů,

e) dlouhodobým majetkem vytvořeným vlastní činností dlouhodobý majetek, který plátce vrámci svých ekonomických činností vyrobil, postavil nebo jinak vytvořil; technické zhodnocení73) se považuje za samostatný dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností,

f) osobním automobilem dopravní prostředek, který má vtechnickém osvědčení4) nebo technickém průkazu zapsanou kategorii M1 nebo M1G; pokud zápis kategorie chybí, vymezuje se tato kategorie zvláštním právním předpisem4a),

g) nájmem věci ipodnájem věci,

h) prodejem podniku prodej podniku nebo části podniku, tvořící organizační složku podniku, podle zvláštního právního předpisu;5) za prodej podniku se považuje rovněž vydražení podniku nebo jeho organizační složky ve veřejné dražbě,

i) vkladem podniku vklad podniku nebo části podniku, tvořící organizační složku podniku,

j) dodáním zboží sinstalací nebo montáží dodání zboží spojené sinstalací nebo montáží osobou povinnou kdani, která zboží dodává, nebo jí zmocněnou třetí osobou,

k) dodáním zboží soustavami nebo sítěmi dodání

1. plynu prostřednictvím přepravní nebo distribuční soustavy nacházející se na území Evropského společenství anebo jakékoli sítě ktakové soustavě připojené,

2. elektřiny, tepla nebo chladu sítěmi.

(4) Pro přepočet cizí měny na českou měnu se použije kurz platný pro osobu provádějící přepočet ke dni vzniku povinnosti přiznat daň, nebo přiznat uskutečnění plnění, ato

a) kurz devizového trhu vyhlášený Českou národní bankou, nebo

b) poslední směnný kurz zveřejněný Evropskou centrální bankou; přepočet mezi měnami jinými než euro se provede za použití směnného kurzu každé ztěchto měn vůči euru.

Komentář k§4

V§4 jsou definovány základní pojmy, se kterými se dále vzákonu pracuje.

Vodstavci l jsou definovány základní pojmy pro uplatnění daně.

Pojem úplata zahrnuje nejen zaplacení penězi nebo prostředky nahrazujícími peníze, ale izaplacení vnepeněžité formě, tedy izbožím, službou, protiplněním apod. Dále je definována jednotková cena, kterou je plátce povinen uvádět na daňovém dokladu. Jednotkovou cenou je cena za měrnou jednotku zboží, vpřípadě služeb nebo nemovitostí plátce uvádí jako jednotkovou cenu celkovou cenu za poskytovanou službu nebo převod nemovitosti.

Vpísm. i) se zdůvodů právní jistoty aktualizuje definice pojmu „místo pobytu“ fyzické osoby. Do zákona oDPH se explicitně provádí závazné zásady stanovené včláncích 12a13 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 282/2011.

Zákon používá zkrácený pojem „místo pobytu“ jako ekvivalent výrazu „bydliště a/nebo místo, kde se obvykle ekonomický subjekt zdržuje“, který upravidel vztahujících se kfyzické osobě uvádí směrnice oDPH aprováděcí nařízení. Pojmu „bydliště“ odpovídají body l a2 (vnávaznosti na čl. 12 prováděcího nařízení) apojmu „místo, kde se obvykle zdržuje“ bod 3 tohoto ustanovení (vnávaznosti na čl. 13 prováděcího nařízení).

Ve srovnání súpravou platnou před účinností prováděcího nařízení, tj. před 1. 7. 2011, představuje podstatnou věcnou změnu zejména pravidlo pro stanovení místa pobytu vpřípadě, kdy daná fyzická osoba má osobní vazby vjiné zemi, než vazby profesní, kdy osobní vazby jsou jednoznačně rozhodující.

Vpísm. j) se zavádí nová definice sídla, která se vztahuje na všechny osoby povinné kdani (na rozdíl od dosavadního zákona, který sídlo spojoval pouze správnickou osobou aufyzické osoby povinné kdani se namísto sídla používalo místo podnikání). Nově je pro určení sídla uosoby povinné kdani rozhodujícím faktorem místo jejího vedení. Vpřípadě fyzické osoby povinné kdani může nastat situace, kdy nelze místo vedení dle této definice určit. Vtakovém případě se za sídlo utéto osoby považuje místo jejího pobytu.

Definice místa podnikání se vsouvislosti se zavedením této definice stává nadbytečnou azrušuje se vduchu článku 10 nařízení, který definuje sídlo ekonomické činnosti osoby povinné kdani pro pravidlo určení místa plnění uslužeb. Zdůvodu jednoznačnosti aprávní jistoty byla tato definice použita pro celý zákon oDPH, aby nedocházelo ksituacím, kdy by jediná osoba povinná kdani měla různá sídla pro účely různých ustanovení zákona.

Sídlo osoby nepovinné kdani není definováno.

Vpísm. k) je nově vymezen pojem „provozovna“, ale bez věcné změny, avšak svazbou na §9 odst. 1 (místo plnění uslužeb).

Prováděcí nařízení vpodstatě rozlišuje 2 typy provozoven, ato pro různé účely– provozovnu poskytovatele plnění aprovozovnu příjemce plnění. Provozovnu poskytovatele plnění prováděcí nařízení vymezuje včl. 11 odst. 2 ačl. 53 pro účely určitých pravidel pro stanovení místa plnění uslužeb apro účely určení osoby povinné přiznat daň upřes–hraničních plnění. Provozovnu příjemce plnění prováděcí nařízení definuje včl. 11 odst.l pro účely základního pravidla pro stanovení místa plnění uslužeb poskytnutých provozovně osoby povinné kdani.

Zdůvodů zjednodušení se zvolila definice provozovny poskytovatele plnění apro provozovnu příjemce služby se zavedla úprava v§9 odst. l, ato jen pro účely stanovení místa plnění vpřípadě služeb poskytnutých provozovně osoby povinné kdani.

Definice provozovny vychází zpojmu „organizační složka osoby povinné kdani“. Tento pojem byl zvolen navzdory tomu, že bude možná mylně považován za organizační složku podniku, kterou v§7 definuje obchodní zákoník. Mezi tyto dva pojmy však nelze klást rovnítko.

Pro vyjasnění, co je onou organizační složkou osoby povinné kdani myšleno, lze vyjít zejména zobchodního zákoníku, dále pak zživnostenského zákona. Obchodní zákoník definuje v§7 organizační složku podniku jako odštěpný závod, jinou organizační složku podniku nebo provozovnu. Provozovna se, na rozdíl od odštěpného závodu ajiné organizační složky podniku ve smyslu §7 odst. 2 obchodního zákoníku, nezapisuje do obchodního rejstříku. Vnávaznosti na úpravu vobchodním zákoníku je pod pojmem organizační složka osoby povinné kdani nutno chápat iprovozovnu, jejíž úprava je obsažena v§17 živnostenského zákona. Údaje otéto provozovně jsou součástí povinných náležitostí zapisovaných do živnostenského rejstříku. Vše zde zmíněné se pod pojmem organizační složka osoby povinné kdani nachází.

Pro definici provozovny pro účely zákona odani zpřidané hodnoty je použito pojmu organizační složka osoby povinné kdani právě proto, že provozovna pro účely zákona odani zpřidané hodnoty je širším pojmem než provozovna zakotvená vobchodním zákoníku. Provozovnou podle zákona odani zpřidané hodnoty jsou tak veškeré organizační složky, tj. ty, které se do rejstříků zapisují (např. odštěpný závod), ale také ty, které se nezapisují.

Obdobně jako doposud musí organizační složka osoby povinné kdani splňovat určité podmínky, aby mohla být pro účely zákona oDPH považována za provozovnu– musí se vyznačovat dostatečnou úrovní stálosti avhodnou strukturou zhlediska lidských (personálních) atechnických zdrojů.

Kjedné věcné změně došlo ve vymezení uskutečňovaných činností. Nadále se již provozovna nedefinuje vobecné vazbě na uskutečňování ekonomické činnosti, ale ve vazbě na uskutečňování plnění (dodání zboží, převod nemovitosti nebo poskytnutí služby).

Dotace kceně je sice předmětem daně již od 1. října 2003, ale od 1. dubna 2004 se definice dotace kceně podstatně změnila. Dotací se rozumí finanční prostředky přijaté ze státního rozpočtu, zrozpočtu územně samosprávných celků, ze státních fondů, zgrantů, zrozpočtu cizího státu, zgrantů Evropské unie nebo podle obdobných programů, ato tehdy, pokud je přijetí finančních prostředků spojeno spovinností pro příjemce dotace poskytovat plnění se slevou zceny avýše této slevy se vztahuje kjednotkové ceně plnění. Např. tehdy, kdy je výše dotace stanovena na l ks zboží apod. Za dotaci kceně se nepovažují zejména dotace khospodářskému výsledku ana pořízení dlouhodobého hmotného anehmotného majetku.

Příklad

Od 3. 12. 2009 vstoupilo vúčinnost Nařízení Rady č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 oveřejných službách vpřepravě cestujících po železnici asilnic.

Příklad se zabývá pouze DPH uveřejných služeb vosobní dopravě, ato ukompenzací za veřejné služby vosobní dopravě poskytovaných objednatelem těchto služeb aobecně uslev zjízdného.

1) Kompenzace poskytovaná objednateli

Vpřípadech, kdy objednatel poskytuje celkovou úhradu (vč. nebo bez úhrady slev zjízdného) za veřejné služby vosobní dopravě formou kompenzace dopravcům, kteří mají uzavřenu smlouvu oveřejných službách , ato za důsledky vzniklé ze závazku veřejné služby, se postupuje tak, že kompenzace se nepovažují za úplatu za poskytnutou službu, ataké se nepovažují za dotaci kceně, ani za úplatu poskytnutou třetí osobou (za veřejné služby vosobní dopravě). To znamená, že ukompenzace se nejedná oúplatu za poskytnutí služeb anejedná se tedy opředmět daně podle ustanovení §2 a§14 zákona oDPH. Daň na výstupu se neuplatňuje, částka poskytnutá objednatelem je částkou vúrovni bez daně, dále uúhrady prokazatelné ztráty podle smluv uzavřených objednateli sposkytovateli veřejných služeb vpřepravě cestujících prováděné před účinností Nařízení se dosavadní postup obdobný jako ukompenzací považuje za postup vsouladu se zákonem oDPH.

Tento postup však nelze aplikovat na samostatné úhrady poskytnuté objednatelem veřejných služeb vosobní dopravě, případně jinou osobou za slevy zcen jízdného poskytnuté provozovatelem přepravy osob, ať už se jedná oslevy poskytnuté vrámci veřejné služby vosobní dopravě nebo mimo tyto služby.

2) Slevy zjízdného

Samostatné úhrady slev zjízdného, ať už jsou poskytnuty podle Výměru Ministerstva financí, kterým se vydává seznam zboží sregulovanými cenami nebo podle jiného obecně závazného předpisu, se považují pro účely DPH za dotace kceně ajsou součástí základu daně při výpočtu částky daně za poskytnutou službu přepravy cestujících podle §36 odst. 3 písm. d) zákona oDPH. Vpřípadě služeb přepravy osob, jsou-li poskytnuty slevy zjízdného atyto slevy jsou hrazeny jinými osobami než je provozovatel služeb, je tedy základem daně součet částky jízdného hrazené cestujícím ačástky poskytnuté objednatelem služeb nebo jinou osobou na úhradu slevy zceny jízdného (dotace kceně).

Jestliže slevu zceny poskytne uslužeb přepravy osob provozovatel služeb na základě vlastního rozhodnutí, postupuje se utěchto slev podle §36 odst. 5, resp. podle §42 zákona oDPH. Jestliže provozovatel služeb poskytne slevu zjízdného kdatu uskutečnění zdanitelného plnění, základ daně se snižuje otuto slevu. Poskytne-li provozovatel slevu zjízdného po datu uskutečnění zdanitelného plnění, plátce provede opravu základu avýše daně podle §42 a43.

Vpísm. m) je definováno zboží, které je předmětem spotřební daně. Jedná se oimplementaci ustanovení směrnice 2009/162/EU. Za zboží, které je předmětem spotřební daně, se pro účely zákona oDPH považuje izboží podléhající dani zplynu adani zpevných paliv, svýjimkou plynu dodávaného prostřednictvím přepravní nebo distribuční soustavy nacházející se na území Evropské unie anebo jakékoli sítě ktakové soustavě připojené.

Novela vpísm. n) zavedla nový pojem „osoba neusazená vtuzemsku“, který se následně používá ve všech ustanoveních zákona, které souvisí sposkytováním přeshraničních služeb nebo určitých dodání zboží do tuzemska (dodání zboží sinstalací nebo montáží adodání plynu, elektřiny, tepla nebo chladu soustavami nebo sítěmi).

Pojem „osoba neusazená vtuzemsku“ zahrnuje právnickou nebo fyzickou osobu povinnou kdani, která nemá sídlo vtuzemsku. Skutečnost, že taková osoba má vtuzemsku provozovnu, se pro posouzení této osoby za osobou neusazenou zkoumá ve vazbě na příslušné poskytnuté zdanitelné plnění smístem plnění vtuzemsku. Jestliže se provozovna, kterou tato osoba má vtuzemsku, daného plnění neúčastní, považuje se za osobu neusazenou kdani vtuzemsku.

Vdosavadním znění zákona se obdobné vymezení používalo v§108 ve vztahu kurčení osob povinných přiznat daň zněkterých preshraničních plnění.

Novela vpísm. o) zavedla nový pojem „osvobozená osoba“. Jedná se oosoby povinné kdani, které podléhají vjiném členském státě zvláštnímu režimu osvobození pro malé podniky (Česká republika toto osvobození neuplatňuje). Definice se vztahuje pouze na režim osvobození od daně, obdobný jako v§6 dosavadního zákona oDPH, nikoliv na režim odstupňované úlevy, který je obecně ve Směrnici připuštěn.

Odstavec 2 definuje zboží.

Zbožím jsou věci movité, elektřina (pojem elektrická energie je novelou zákona nahrazen pojmem elektřina), teplo, plyn, voda achlad.

Od 1. 1. 2009 není vzákoně definice peněz zdůvodu nadbytečnosti, protože vyplývá zobecného právního chápání pojmu peníze. Pokud nejsou peníze poskytovány jako protihodnota za dodání zboží, převod nemovitosti nebo poskytnutí služby, není jejich poskytnutí považováno za zdanitelné plnění, svýjimkou případů, které stanoví písmena a) ab), tj. vpřípadě dodání pro sběratelské účely nebo při jejich dodání výrobcem České národní bance. Obdobně nejsou za zboží považovány cenné papíry, opět svýjimkou případů stanovených vpísmeni c). Cenné papíry jsou považovány za zboží vpřípadě jejich dodání vlistinné podobě výrobcem jejich emitentovi nebo při jejich dovozu emitentem. Vtomto případě se na cenné papíry hledí jako na polygrafický výrobek apři jejich dodání se uplatní příslušná sazba daně. (Obdobně při dodání do jiného členského státu.)

Vodstavci 3 jsou definovány pojmy, které se opakovaně používají vzákoně.

Vnávaznosti na předpisy Evropské unie, které upravují uplatnění daně vždy při pořízení nových dopravních prostředků, ato podle místa, kde je nový dopravní prostředek registrován nebo provozován, jsou jednak definovány dopravní prostředky avnávaznosti na tuto definici pak nové dopravní prostředky. Novela zpřesňuje definici dopravního prostředku přesně vduchu čl. 38 nařízení 282/2011.

Za nový se považuje dopravní prostředek definovaný v§4 odst. 3 písm. b), který splňuje alespoň jednu ze dvou podmínek stanovených zákonem. Za nový dopravní prostředek se považuje dopravní prostředek, který byl dodán do 3 měsíců, upozemního motorového vozidla do 6 měsíců ode dne prvního uvedení do provozu, nebo má najeto méně než 6 000 km upozemního motorového vozidla (ulodí méně než 100 hodin svýjimkou námořních lodí užívaných kobchodní, průmyslové, rybářské nebo záchranářské činnosti, uletadel nalétáno méně než 40 hodin svýjimkou letadel využívaných leteckými společnostmi pro mezinárodní leteckou přepravu). Zdefinice tedy vyplývá, že zákon má na mysli více méně soukromé lodě aletadla.

Pokud dopravní prostředek nesplňuje ani jednu zobou stanovených podmínek, jedná se opoužité zboží; ukterého se uplatňuje buď běžný režim uplatnění daně na výstupu (pokud je při pořízení možné uplatnit nárok na odpočet daně, nebo se uplatňuje při zdanění zvláštní režim podle §90 zákona. Při pořízení použitého zboží vč. dopravních prostředků soukromou osobou nebo iplátcem daně nebo osobou identifikovanou kdani od soukromé osoby, se při pořízení daň neuplatňuje, stejně tak, jako při pořízení od osoby povinné kdani, která je registrována kdani. Podmínky pro uplatnění daně při dodání nových dopravních prostředků, včetně definování dne prvního uvedení do provozu, jsou uvedeny v§19 zákona.

Novela zákona k1. 4. 2011 ztextu definice obchodního majetku pro nadbytečnost vypustila vazbu na povinnost účtování nebo evidenci tohoto majetku, protože povinnost vést údaje otomto majetku vevidenci pro daňové účely již sama osobě vyplývá zustanovení §100odst.2. Zdůraznění, resp. opakování této povinnosti pouze vněkterých ustanoveních zákona by mohlo být zavádějící nebo matoucí. Vtéto souvislosti se rovněž zpřesnil text §100 odst. 2, který jednoznačně stanoví, že plátce je povinen vést evidenci obchodního majetku, přičemž si může zvolit, zda tuto evidenci povede vrámci svého účetnictví nebo samostatně.

Textová úprava je proto pouze zpřesňující azvěcného hlediska nedochází ke změně.

Původní text písmene d) týkající se definice majetku vytvořeného vlastní činností se nahrazuje definicí dlouhodobého majetku. Nově se pojem majetku vytvořeného vlastní činností bude používat v§13 odst. 4 písm. b) pouze ve vztahu kurčitému majetku, konkrétně majetku dlouhodobého charakteru. Proto se v§4 odst. 3 písmenu d) nejdříve vymezuje dlouhodobý majetek avnově vkládaném písmenu e) se zavádí definice dlouhodobého majetku vytvořeného vlastní činností.

Definice dlouhodobého majetku vpřípadě odpisovaného majetku využívá obsahově vymezení uvedené vzákoně odaních zpříjmů avpřípadě pozemků vymezení vzákoně oúčetnictví. Jde pouze olegislativně technickou změnu, která funguje jako legislativní zkratka zdůvodů zjednodušení formulací. Jinak řečeno, jedná se osoučást formulačních změn, které souvisí spromítnutím nových pravidel pro uplatnění odpočtu vyplývajících ze směrnice 2009/162/EU. Stejné obsahové vymezení se pro majetek, který má dlouhodobý charakter, používá ivdalších příslušných ustanoveních zákona (v§6, §76 a§78).

Technickým zhodnocením, okterém zákon hovoří je technické zhodnocení definované zákonem odaních zpříjmů.

Definice dlouhodobého majetku vytvořeného vlastní činností se zavedla sohledem na specifická pravidla při uplatňování nároku na odpočet při pořizování tohoto majetku, pokud plátce tento majetek bude dále využívat pro účely, pro které má podle §72 odst. 6 nárok na odpočet daně jen včástečné výši (podrobněji viz odůvodnění k§13 odst. 4 písm. b)). Pod tuto definici spadá veškerý majetek vytvořený plátcem, jehož výsledkem je majetek, který splňuje kritéria dlouhodobého majetku. Dlouhodobým majetkem vytvořeným vlastní činností je rovněž dlouhodobý majetek vytvořený na základě tzv. subdodávek. Zahrnuje rovněž technické zhodnocení hmotného inehmotného majetku vymezené ve vazbě na zákon odaních zpříjmů. Zdůvodu jasného výkladu vtéto souvislosti zákon explicitně stanoví, že technické zhodnocení se považuje za samostatný dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností. Nezahrnuje ostatní případy nabytí jednotlivého dlouhodobého majetku, kterými jsou například nabytí koupí, vkladem od jiné osoby nebo převodem zosobního užívání do podnikám.

Pokud jde onájem apodnájem, stejně jako dosud pojem nájem zahrnuje ipodnájem, což znamená, že pro nájem apodnájem platí stejný daňový režim vč. sazby daně. Unájmu (atedy iupodnájmu) staveb, pozemků, bytů anebytových prostor se ze zákona uplatňuje osvobození od daně, pouze unájmu uskutečňovaného plátcem daně pro jiného plátce daně lze místo osvobození od daně uplatnit daň na výstupu, ato je-li nájem určen pro uskutečňování ekonomické činnosti. Vtakovém případě se unájmu uplatňuje základní sazba daně. Unájmu movitých věcí (vč. podnájmu) se obecně uplatňuje také základní sazba daně.

Nájem věci je pro účely DPH poskytováním služby ve smyslu §14 odst. l zákona oDPH.

Vodst. 3 písm. i) přináší novela legislativně technickou úpravu. Vklad podniku nebyl dosud vzákoně vymezen vzákladních pojmech, proto mohl být nejednoznačně vykládán vtextu příslušných ustanoveních zákona, která tento pojem používají. Jinými slovy se zdůvodu jednoznačnosti do zákona doplňuje základní pojem, co se rozumí vkladem podniku (podobně jako je vsoučasném znění zákona v§4 odst. 3 písm. h) vymezen prodej podniku). Tato úprava se dále promítá ivdalších příslušných ustanoveních zákona.

Vodst. 3 písm. j) novela sjednocuje formulace související s„dodáním zboží sinstalací nebo montáží“. Jde ospecifické dodání zboží, jehož charakteristickým rysem je, že montáž nebo instalaci dodávaného zboží provádí dodavatel nebo jím zmocněná třetí osoba. Na přeshraniční dodání zboží sinstalací nebo montáží se vztahují zvláštní pravidla atento pojem se dále vtextu zákona používá vřadě ustanovení.

Vdosavadním textu zákona se při popisu dodání tohoto specifického zboží používala různá vyjádření. Podrobný popis je např. v§7 odst. 3 („dodání zboží spojeno sjeho instalací nebo montáží osobou, která zboží dodává, nebo jí zmocněnou třetí osobou“) nebo v§13 odst. 7 písm. a) („dodání zboží spojené sinstalací nebo montáží plátcem, který zboží dodává, nebo jím zmocněnou třetí osobou včlenském státě ukončení odeslání nebo přepravy zboží“). Stručné vyjádření „dodání zboží sinstalací nebo montáží“ je uvedeno např. v§24, 31, 32, 33, 94, nebo 108.

Na zavedení této definice dále navazují legislativně technické úpravy v§7 odst. 3 a§13 odst. 7 písm. a).

Vodst. 3 písm. k) novela zavádí pojem „dodání zboží soustavami nebo sítěmi“. Zahrnuje dodání určitých komodit zboží se specifickým způsobem přepravy: dodání plynu prostřednictvím přepravní nebo distribuční soustavy vEU asítí kní připojených adále dodání elektřiny, tepla nebo chladu sítěmi (přepravní nebo distribuční soustavy nacházející se na území Evropského společenství anebo jakékoli sítě ktakové soustavě připojené). Na tato dodání zboží se specifickým způsobem přepravy se obdobně jako na dodání zboží sinstalací amontáží vztahují zvláštní pravidla. Novela tedy nahradila dosavadní legislativní zkratku „dodání plynu, elektřiny, tepla nebo chladu soustavami nebo sítěmi“ v§7a.

Vodstavci 4 je stanoveno, že pro přepočet cizí měny na českou měnu, zejména pro určení základu daně ačástky daně, použije plátce daně kurz devizového trhu vyhlášený ČNB, ato ten kurz, který platí pro osobu, která přepočet provádí, platný vden, kdy vzniká povinnost přiznat daň, popř. povinnost přiznat osvobození od daně uplnění, které je od daně osvobozeno. To znamená, že plátce použije pro přepočet buď denní nebo pevný kurz podle toho, který kurz platí pro účetní jednotku. Vpřípadě dovozu bude pro výpočet základu daně na českou měnu použit kurz celní. Od 1. 1. 2005 nebyla povinnost použití celního kurzu při výpočtu základu daně při dovozu zboží definována vzákonu, ale vycházelo se zvýkladu Ministerstva financí publikovaného na jeho webových stránkách. Od l. 10. 2005 novela zákona č. 377/2005 Sb. již tuto povinnost stanovuje.

Od 1. 1. 2013 je umožněno použít pro přepočet nejen kurz devizového trhu vyhlášený Českou národní bankou, ale také poslední směnný kurz zveřejněný Evropskou centrální bankou. Oproti původnímu znění textu nedošlo kžádným jiným věcným změnám. Zlegislativně technických důvodů apro lepší přehlednost nový text obsahuje pouze obecná pravidla, nikoliv specifické odchylky, kdy se použije jiný způsob přepočtu (např. §38, §71b).

Zákon stanovuje pro případy osvobození od daně při dovozu zboží vosobních zavazadlech cestujících ačlenů posádek letadel apři dovozu pohonných hmot cestujícími povinnost použít při přepočtu hodnoty zboží na českou měnu kurz platný první pracovní den měsíce října roku předcházejícího dovozu zboží zveřejněný vÚředním věstníku Evropské unie atakto přepočítanou hodnotu zboží na českou měnu zaokrouhlit na stokoruny.

Od 1. 1. 2012 je možné vpřípadě hromadných opravných dokladů použitých pro opravy základů daně ze zdanitelných plnění za více zdaňovacích období vpřípadech, kdy se plnění odehrává vjiné, než české měně umožňuje použít ikurz platný první pracovní den kalendářního roku, ve kterém vznikl důvod opravy. (více viz §42)

§ 4a

Obrat

(1) Obratem se pro účely tohoto zákona rozumí souhrn úplat bez daně, včetně dotace kceně, které osobě povinné kdani náleží za uskutečněná plnění, kterými jsou dodání zboží, převod nemovitosti aposkytnutí služby, smístem plnění vtuzemsku, jde-li oúplaty za

a) zdanitelné plnění,

b) plnění osvobozené od daně snárokem na odpočet daně, nebo

c) plnění osvobozené od daně bez nároku na odpočet daně podle § 54 až 56, jestliže nejsou doplňkovou činností uskutečňovanou příležitostně.

(2) Do obratu se nezahrnuje úplata zprodeje dlouhodobého majetku.

(3) Do obratu osoby povinné kdani, která uskutečňuje plnění snárokem na odpočet daně společně sjinými osobami povinnými kdani na základě smlouvy osdružení10) nebo jiné obdobné smlouvy, se zahrnuje obrat dosahovaný

a) touto osobou samostatně mimo sdružení a

b) společně všemi účastníky sdružení vrámci sdružení.

Komentář k§4a

Vsouvislosti se změnami vregistraci byl zaveden nový §4a, který obsahuje definici obratu pro účely zákona oDPH. Tato definice byla dříve obsažena v§6 upravujícím osoby osvobozené od uplatňování daně, avšak používá se ipro jiné účely než pouze povinnost registrace uosob povinných kdani se sídlem vtuzemsku (např. určení zdaňovacího období).

Navíc se přímo do této definice zdůvodu vyjasnění alepší přehlednosti přesunulo pravidlo ovýpočtu obratu účastníka sdružení, které bylo obsaženo vdosavadním §94 odst.2 písm. a). Cílem této změny je zdůraznit, že se nejedná ospecifický titul registrace, ale pouze ospecifický postup výpočtu samotného obratu uosob, které jsou účastníky sdružení.

Pojem osoba osvobozená od uplatňování daně se již vzákoně nadále nevyskytuje, neboť text dosavadního §6, který tyto osoby upravoval, byl ze zákona vypuštěn. Věcně se totiž jedná oosoby povinné kdani se sídlem vtuzemsku, které nejsou plátcem. Takto jsou také nově tyto osoby označovány (např. §2a odst.2 písm. b) bod 1.).

Novela nezavedla žádnou věcnou změnu.

Obratem se rozumí pro účely DPH souhrn úplat bez daně, včetně dotace kceně, které osobě povinné kdani náleží za uskutečněná plnění. Dosud používané pojmy navazující na účetní předpisy adaň zpříjmů (výnosy apříjmy) se nahradily obecnějším pojmem úplata ve smyslu definice v§4 odst.l písm. a). Ztoho vyplývá, že pro zahrnutí do obratu již není podstatný způsob, jakým osoba povinná kdani příslušné plnění zaúčtuje či zaeviduje, ale skutečnost, že se jedná oúplatu za ekonomickou činnost. Do obratu se tedy započítává úplata za uskutečněná plnění, kterými jsou zejména zdanitelná plnění aplnění osvobozená odaně snárokem na odpočet daně kdatu jejich uskutečnění, ato ať již přijatá před či po uskutečnění plnění. Úplata přijatá před uskutečněním plnění jako záloha se zahrnuje do obratu až ke dni uskutečnění plnění. Do obratu se jednoznačně nezahrnují úplaty za plnění smístem plněním mimo tuzemsko, ale na druhou stranu tato úprava již např. obcím neumožní aby příjmy zekonomické činnosti, okterých účtují jako orozpočtových příjmech nezahrnovaly do obratu.

Novela k1. 4. 2011 technicko legislativní změnou ve vazbě na změnu §4 odst.3 upravila pojem dlouhodobý hmotný majetek aodpisovaný nehmotný majetek apozemky, které jsou dlouhodobým hmotným majetkem, pojmem dlouhodobý majetek. Do obratu se nadále nezahrnují úplaty zprodeje dlouhodobého majetku. Do obratu se obecně nezahrnují ani úplaty za plnění osvobozené od daně bez nároku na odpočet daně vyjma stanovených případů, kdy se iúplaty za tato osvobozená plnění do obratu započítávají. Jedná se po upřesnění novelou oplnění osvobozené od daně bez nároku na odpočet daně, kterými jsou finanční činnosti podle §54, pojišťovací činnosti podle §55 apřevod anájem nemovitostí, který je osvobozen od daně podle §56, jestliže nejsou doplňkovou činností uskutečňovanou příležitostně: to znamená, že např. úplaty za dlouhodobý nájem nemovitosti, který je soustavnou činností osoby povinné kdani, se do obratu zahrnují, přestože se na něj vztahuje osvobození od daně.

Také např. nájem obecního bytu již není od 1. 1. 2009 pro obec veřejnoprávní služba azahrnuje se do obratu.

Důležitá je záměna(náhrada) pojmů příležitostná adoplňková činnost za doplňkovou činnost vykonávanou příležitostně. Tato definice vychází zjudikátu ESD C-77/01, kdy měřítkem pro určení, zda se jedná odoplňkovou činnost, či nikoliv, může být např. výše příjmů zdoplňkové činnosti kpříjmům zhlavní části vykonávané činnosti, poměr obratu zdoplňkové činnosti kcelkovému obratu, použití majetku apersonálu kvýkonu doplňkové činnosti apod.

Na rozdíl od zákona platného do 31. prosince 2008 se do obratu zahrnují úplaty zpřevodu anájmu pozemků, staveb, bytů anebytových prostor, které jsou osvobozeny od daně bez nároku na odpočet daně podle §56, nejsou-li výhradně doplňkovou činností vykonávanou příležitostně osoby povinné kdaní, adále úplaty zfinančních činností apojišťovacích činností, které jsou osvobozeny od daně bez nároku na odpočet daně podle §54 a§55, nejsou-li výhradně doplňkovou činností vykonávanou příležitostně osoby povinné kdani (úroky zvkladových produktů, např. zběžných účtů, termínovaných vkladů apod., přijaté úroky adividendy zinvestičních nástrojů, např. cenných papírů), nejsou úplatou za poskytnutou službu, atedy nejsou finanční činností podle §54 zákona anejsou předmětem daně. Obdobně se nejedná ofinanční činnost ve smyslu §54 vpřípadě předložení cenných papírů, např. obligací, státních pokladničních poukázek apod., emitentovi kproplacení ve lhůtě splatnosti aobě plnění se nezahrnují do obratu daně.

Na druhé straně se do obratu nezahrnují úplaty zprodeje dlouhodobého majetku.

Specifikem je opět obrat rozhodný pro registraci bytového družstva jako plátce, který neupravuje zákon, ale pouze výkladové stanovisko Ministerstva financí vnávaznosti na specifický výklad ekonomické činnosti bytových družstev.

Do obratu bytového družstva podle §6 odst.2 zákona vstupují úplaty za plnění poskytovaná pro osoby, které nejsou členy družstva, apro členy, které jsou právnickými osobami (např. nájemné zbytů, nebytových prostor, pozemků astaveb, plnění poskytovaná sjejich užíváním, údržba, opravy, rekonstrukce, poplatky za administrativní úkony, správa domů), nájemné znebytových prostor. Úhrada vlastníků nebytových jednotek (vyjma garáží agarážových stání) za správu domu podle zákona ovlastnictví bytů aúhrady za plnění poskytovaná sjejich užíváním ivpřípadě, kdy jsou poskytovány členy družstva– fyzickými osobami. Dále do obratu vstupují výnosy za dodávky tepla zvlastního zdroje. Tato činnost je považována za ekonomickou činnost družstva, přesto, že je poskytována členům, ato jak fyzickým osobám, tak právnickým osobám.

Příklad:

Restituent pronajímá restituovaný majetek, který nezařadil do obchodního majetku (příjmy znájmu jsou zdaňovány podle §9 zákona odaních zpříjmů). Za období od 1. května 2004 do 15. ledna 2005 získal znájmů částku vyšší, než 1 000 000 Kč. Do obratu se tato částka započítává, protože je zřejmé, že se jedná očinnost soustavnou (nenahodilou), která je považována za ekonomickou činnost. Restituent se stává osobou povinnou kdani, ale nikdy se ztohoto důvodu nestane plátcem daně, protože nemůže požádat oregistraci (§95 odst.10).

HLAVA II

UPLATŇOVÁNÍ DANĚ

Díl 1

Daňové subjekty

§5

Osoby povinné kdani

(1) Osoba povinná kdani je fyzická nebo právnická osoba, která samostatně uskutečňuje ekonomické činnosti, pokud tento zákon nestanoví v§5a jinak. Osobou povinnou kdani je iprávnická osoba, která nebyla založena nebo zřízena za účelem podnikání, pokud uskutečňuje ekonomické činnosti.

(2) Ekonomickou činností uvedenou vodstavci 1 se pro účely tohoto zákona rozumí soustavná činnost výrobců, obchodníků aosob poskytujících služby, včetně důlní činnosti azemědělské výroby asoustavné činnosti vykonávané podle zvláštních právních předpisů, zejména nezávislé činnosti vědecké, literární, umělecké, vychovatelské nebo učitelů, jakož inezávislé činnosti lékařů, právníků, inženýrů, architektů, dentistů aúčetních znalců. Za ekonomickou činnost se také považuje využití hmotného anehmotného majetku za účelem získání příjmů, pokud je tento majetek využíván soustavně. Samostatně uskutečňovanou ekonomickou činností není činnost zaměstnanců nebo jiných osob, kteří mají uzavřenou smlouvu se zaměstnavatelem, na základě níž vznikne mezi zaměstnavatelem azaměstnancem pracovněprávní vztah, případně činnosti osob, které jsou zdaňovány jako příjmy ze závislé činnosti podle zvláštního právního předpisu6) nebo jako příjmy za autorské příspěvky, znichž je uplatňována zvláštní sazba daně podle zvláštního právního předpisu7).

(3) Stát, kraje, obce, organizační složky státu, krajů aobcí, dobrovolné svazky obcí, hlavní město Praha ajeho městské části aprávnické osoby založené nebo zřízené zvláštním právním předpisem nebo na základě zvláštního právního předpisu7a se při výkonu působností voblasti veřejné správy nepovažují za osoby povinné kdani, ato ivpřípadě, kdy za výkon těchto působností vybírají úplatu7b. Pokud však uskutečňováním některých ztěchto výkonů došlo podle rozhodnutí příslušného orgánu kvýraznému narušení hospodářské soutěže, považuje se, pokud jde otento výkon, za osobu povinnou kdani, ato ode dne nabytí právní moci vydaného rozhodnutí. Osoba podle věty první se však vždy považuje za osobu povinnou kdani, pokud uskutečňuje činnosti uvedené vpříloze č.1.

(4) Za samostatnou osobu povinnou kdani se považuje organizační složka státu, která je účetní jednotkou, avhlavním městě Praze jak hlavní město Praha, tak ikaždá jeho městská část.

Komentář k§5

Toto ustanovení definuje osoby podléhající dani tedy určuje okruh osob, které jsou zdůvodu své činnosti potenciálními plátci daně. Tyto osoby se rekrutují zosob povinných kdani.

Vodstavci l je vsouladu spředpisy Evropské unie, které nerozlišují osoby povinné kdani podle typů subjektů, ale podle jejich činností, definována osoba povinná kdani, za kterou se považuje každá právnická nebo fyzická osoba, která na jakémkoliv místě uskutečňuje samostatně ekonomickou činnost. Za osobu povinnou kdani se tedy považují nejen tuzemské osoby, ale také osoby zjiných členských států nebo osoby ze třetích zemí, které uskutečňují ekonomickou činnost. Zákon vtéto souvislosti upozorňuje, že vněkterých případech považuje za osobu povinnou kdani iosobu, která de facto ekonomickou činnost přímo nevykonává.

Osobou povinnou kdani je iprávnická osoba, která nebyla založena nebo zřízena za účelem podnikání, jestliže za úplatu dodává zboží nebo poskytuje služby, popř. uskutečňuje převod nemovitosti, tedy uskutečňuje ekonomickou činnost. Usubjektů, které nebyly založeny za účelem podnikání, není rozhodující členění na hlavní avedlejší činnost jako tomu bylo do 30.dubna 2004, protože předmětem daně již není pouze podnikání, které je definováno jako soustavná činnost prováděná samostatně podnikatelem vlastním jménem ana vlastní odpovědnost za účelem dosažení zisku, ale jeho ekonomická činnost vobecném pojetí, tedy pojem obsahově mnohem širší.

Od 1. 1. 2008 je za samostatnou osobu povinnou kdani považována iskupina, jak vyplývá zdoplnění tohoto ustanovení, které odkazuje na §5a, vněmž je skupina vymezena.

Pro vymezení osob povinných kdani je klíčové vymezení ekonomické činnosti vodstavci 2.

Ekonomickou činností se pro účely DPH rozumí soustavná činnost výrobců, obchodníků aosob poskytujících služby adále isoustavné činnosti vykonávané podle zvláštních právních předpisů jako nezávislé činnosti. Zvýše uvedeného vymezení vyplývá, že ekonomickou činností je bezpochyby podnikání, ale idalší samostatné výdělečné činnosti. Za ekonomickou činnost se považuje ivyužití hmotného anehmotného majetku za účelem získání příjmů, pokud je tento majetek využíván soustavně, tj. např. pronájem movitého nebo nemovitého majetku, ať již je podle zákona odaní zpříjmů zdaňován podle §7 jako příjem zpodnikání nebo §9 jako příjem upronájmu. Naopak ekonomickou činností není činnost zaměstnanců nebo jiných osob na základě pracovněprávního vztahu aani činnosti osob, které jsou zdaňovány jako příjmy ze závislé činnosti podle §6 zákona odaních zpříjmů, tj. např. činnosti statutárních orgánů obchodních společností adalších právnických osob nebo činnosti, které jsou zdaňovány jako příjmy, znichž je uplatňována zvláštní sazba daně podle §36 odst.2 písm. t) zákona odaních zpříjmů, (za autorské příspěvky).

Další legislativně technická úprava se týká osob uvedených vtomto odstavci, které se považují za samostatnou osobu povinnou kdani. Jedná oobecný pojem aneplatí pouze pro účely zákona oDPH.

Další zpřesnění se týká rozšíření odpovědnosti členů skupiny za povinnosti skupiny vyplývající zdaňových zákonů na všechny případy zániku jejich členství ve skupině ze zákona (např. vpřípadě úmrtí, zániku bez právního nástupce, tj. vpřípadech, kdy daná osoba přestává být subjektem práva).

Vodstavci 3 je stanoveno, za jakých podmínek jsou osoby, které zákon dosud považoval za veřejnoprávní subjekty, osobami povinnými kdani. Jedná se ovyjmenované osoby, jako jsou stát, kraje, obce, organizační složky státu, krajů aobcí adalší vyjmenované neziskové subjekty, které nadále při výkonu působnosti voblasti veřejné správy nejsou považovány za osoby povinné kdani, ikdyž za výkon těchto působností vybírají úplatu, např. správní poplatky podle příslušného předpisu.

Judikaturou ESD je výkon veřejné správy definován jako činnosti podléhající speciálnímu právnímu režimu, které nezahrnují činnosti vykonávané za stejných právních podmínek, které platí pro soukromé subjekty auvedené osoby takovou činností mohou upravovat práva apovinnosti jiných osob. Výkon takové činnosti se nepovažuje za činnost, která je předmětem daně, ani vpřípadě, že je prováděna za úhradu ve formě správních nebo místních poplatků nebo poplatků stanovených zvláštním předpisem, např. časový poplatek nebo mýtné podle zákona opozemních komunikacích vybíraný silničními správními úřady.

Tyto vyjmenované subjekty však jsou osobami povinnými kdani, pokud při výkonu působností voblasti veřejné správy provádějí činnosti, který by narušovaly podle rozhodnutí příslušného orgánu (Úřadu na ochranu hospodářské soutěže) závažně pravidla hospodářské soutěže, tj. např. ověřování podpisů může provádět matrika na obecním úřadě, ale inotář jako osoba povinná kdani. Obec by byla považována za osobu povinnou kdani ode dne nabytí právní moci vydaného rozhodnutí. (Jedná se opříklad, který vpraxi zřejmě nikdy nenastane. Od přistoupení ČR do EU dosud žádné takové rozhodnutí nebylo učiněno), nebo pokud uskutečňují ekonomickou činnost, např. obec, která prodává dřevo zobecního lesa provozuje skládku ap. nebo pokud uskutečňují činnosti uvedené vpříloze č. 3, např. poskytování služeb voblasti telekomunikací, dopravy zboží, přepravy cestujících, činnosti reklamní, skladovací, pořádání veletrhů, služby cestovních kanceláří, ale idodávání určitého vyjmenovaného zboží jako vody, plynu, elektřiny, páry (viz komentář ktéto příloze).

Ve vazbě na předchozí ustanovení se vodstavci 4 stanoví, že samostatnou osobou povinnou kdani je organizační složka státu, která je účetní jednotkou, hlavní město Praha ajeho městské části. Ztoho vyplývá, že vostatních statutárních městech je osobou povinnou kdani pro účely registrace plátce vždy pouze město anikoliv jeho městské části. Obdobně není osobou povinou kdani ani finanční úřad, protože není účetní jednotkou, ale až finanční ředitelství nadřízené tomuto finančnímu úřadu.

Od 1. l. 2009 byl vypuštěn ze zákona dosavadní odstavec 5, podle kterého se odborové organizace, církve anáboženské společnosti pro účely zjišťování obratu pro povinnou registraci považovaly za veřejnoprávní subjekt anezahrnovaly do obratu příjmy (výnosy) zpřevodu anájmu pozemků, staveb, bytů anebytových prostor, atím se odstraňuje nerovný přistup kosobám povinným kdani. Uvedené právnické osoby nezaložené za účelem podnikáni jsou osobami povinnými kdani, pokud vykonávají ekonomickou činnost za úplatu, ajsou povinny sledovat obrat pro registraci. Vpřípadě, kdy vykonávají činnost, pro kterou byly zřízeny nebo založeny bez úplaty, není jejich činnost předmětem daně. Pokud osoba, která nebyla založena nebo zřízena za účelem podnikáni, např. odborová organizace bude poskytovat služby nebo zboží snimi související, jako protihodnotu členského příspěvku svým členům, bude uskutečňovat plněni osvobozené od daně bez nároku na odpočet daně podle §61 písm. a) aúplata za plnění osvobozené od daně ve výši přijatých členských příspěvků, vsouladu s§6 odst.2, jí nebude do obratu pro registraci vstupovat.

Zcela specificky je posuzována ekonomická činnost bytových družstev. Tato činnost spočívá vzajišťování bytových potřeb adalších plnění přímo souvisejících sbytovými potřebami členů inečlenů bytových družstev.

Činnost družstva není považována za ekonomickou činnost bytového družstva, pokud je poskytována pro členy družstva– fyzické osoby. Jedná se zejména ovýstavbu družstevních objektů (obytných domů agarážových objektů, bytů agaráží) realizovanou vlastními kapacitami družstev nebo realizovanou družstvem jako investorem, pronájem bytů, garáží agarážových stání aplnění poskytovaná sjejich užíváním (svýjimkou dodávky tepla ateplé vody zvlastního zdroje), zajišťování správy společných částí domu podle zákona ovlastnictví bytů aplnění poskytovaná sužíváním bytů agaráží vdomě pro jejich vlastníky (svýjimkou dodávky tepla ateplé vody zvlastního zdroje), převody družstevních bytů, garáží agarážových stání aspoluvlastnických podílů na pozemcích, které knim příslušejí.

Pokud jsou obdobná plnění poskytována právnickým osobám, jedná se oekonomickou činnost ivpřípadě, kdy tyto právnické osoby jsou členy družstva, neboť uprávnických osob se nejedná ozajišťování bytových potřeb členů družstva. Ekonomickou činností jsou uvedená plnění rovněž vtěch případech, kdy jsou poskytována pro osoby, které nejsou členy družstva. Ekonomickou činností je rovněž účtování různých administrativních poplatků (např. za zpracování smlouvy opřevodu členského podílu, povolení stavebních úprav, povolení podnájmu, zápisné nového člena apodobně) adále to jsou dodávky tepla ateplé vody zvlastního zdroje, ato členům družstva iosobám, které členy družstva nejsou.

Důležité ustanovení vtéto souvislosti je uvedeno v§56 odst.l zákona, že za nabytí se nepovažuje vymezení bytů anebytových prostor jako jednotky podle zákona č. 72/1994 Sb., kterým se upravují některé spoluvlastnické vztahy kbudovám aněkteré vlastnické vztahy kbytům anebytovým prostorům adoplňují některé zákony (zákon ovlastnictví bytů), ve znění pozdějších předpisů.

Skupina

§5a

(1) Skupinou se pro účely tohoto zákona rozumí skupina spojených osob se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která je registrována kdani jako plátce podle §95a. Pokud mají osoby, které jsou součástí skupiny (dále jen „členové skupiny“) sídlo nebo provozovnu mimo tuzemsko, nejsou tyto jejich části součástí skupiny. Skupina se považuje za samostatnou osobu povinnou kdani. Každá osoba může být členem pouze jedné skupiny ačlen skupiny nesmí být současně účastníkem sdružení na základě smlouvy osdružení10) nebo jiné obdobné smlouvy.

(2) Spojenými osobami se pro účely tohoto zákona rozumí kapitálově spojené osoby nebo jinak spojené osoby.

(3) Kapitálově spojenými osobami jsou osoby, znichž se jedna osoba přímo nebo nepřímo podílí na kapitálu nebo hlasovacích právech druhé osoby, anebo se jedna osoba přímo nebo nepřímo podílí na kapitálu nebo hlasovacích právech více osob, apřitom tento podíl představuje alespoň 40 % základního kapitálu nebo 40 % hlasovacích práv těchto osob.

(4) Jinak spojenými osobami jsou osoby, na jejichž vedení se podílí alespoň jedna shodná osoba.

Komentář §5a

Novela zákona 2008 zavedla vsouladu sčlánkem 11 směrnice 2006/112/ES ospolečném systému daně zpřidané hodnoty skupinovou registraci pro účely daně zpřidané hodnoty.

Cílem bylo umožnit snížení administrativní zátěže pro podniky, které jsou vzájemně úzce spojeny finančními, hospodářskými aorganizačními vazbami, ato tím, že tyto osoby budou pro účely DPH považovány za jednu osobu povinnou kdani. Vytvoření skupiny je pro podniky dobrovolné ajejí rozsah záleží na jejich vůli. Podniky, které si zvolí skupinovou registraci, nebudou muset účtovat DPH za plnění poskytovaná vrámci skupiny abudou podávat daňová přiznání asouhrnná hlášení společně za celou skupinu. Vdůsledku této skutečnosti se sníží ipočet podání atransakcí, které bude správce daně kontrolovat.

Skupinová registrace je umožněna ve většině členských států aúprava zákona tak směřuje kpodpoře podnikání vtuzemsku, sohledem na snížení administrativních povinností přispěje kusídlení holdingových společností vČeské republice.

Členem skupiny mohou být nejen subjekty se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, ale isubjekty zjiných států, které mají vtuzemsku umístěnou provozovnu, přičemž součástí skupiny mohou být pouze ty jejich části, které jsou umístěny vtuzemsku. Úprava se tak nevztahuje na subjekty nebo jejich části umístěné mimo tuzemsko. Skupina jako celek se považuje za samostatnou osobu povinnou kdani, důsledkem čehož je skutečnost, že plnění mezi členy skupiny nejsou plnění uskutečněná osobami povinnými kdani anejsou tak předmětem daně. Odstavce 2 až 4 vymezují podmínky, za jakých mohou být osoby členem skupiny tak, aby byly naplněny požadavky směrnice 2006/112/ES, tj. že se jedná pouze oosoby úzce propojené finančními, hospodářskými aorganizačními vazbami.

Protože spojené osoby nemusí být propojeny ikapitálově (viz odst.2 aodst.4– jinak spojené osoby), znamená to, že iosoba nepovinná kdani nebo osoba identifikovaná kdaní může být členem skupiny, pokud se účastní rozhodování ve vedení.

Za „kapitálové“ spojení osob je považováno minimálně 40% vlastnictví kapitálu nebo hlasovacích práv vzájemně spojených osob, ale pozor na povinnost přepočítávání procent při postupném vlastnění kapitálu ve skupině.

Zákon neumožňuje účast jednoho člena ve více skupinách (pouze vjedné), resp. být ještě také členem sdružení bez právní subjektivity nebo obdobného sdružení.

Příklad:

Osoba Avlastní 40 % kapitálu osoby B adále 40 % kapitálu osoby C. Osoba C vlastní 100 % kapitálu osoby E adále 60 % kapitálu osoby D. Může být osoba D členem skupiny? Nemůže, protože vřadě A– C– D nevlastní Apotřebných 40 % osoby D. (60 % ze 40 % je pouhých 24%)

Novela §5a reaguje pouze na legislativně technickou úpravu vsouvislosti se zavedením nové definice sídla ase zrušením definice místa podnikání

§5b

(1) Pro účely tohoto zákona jedná za skupinu její zastupující člen. Zastupujícím členem se rozumí člen skupiny se sídlem vtuzemsku, který je oprávněn kjednání za skupinu. Pokud ve skupině není člen se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, může být zastupujícím členem kterýkoli člen skupiny.

(2) Členové skupiny odpovídají společně anerozdílně za povinnosti skupiny vyplývající zdaňových zákonů. Za tyto povinnosti skupiny odpovídají ipo jejím zrušení nebo po zániku jejich členství ve skupině, ato za období, ve kterém byli členy skupiny.

Komentář k§5b

Paragraf 5b zakotvuje společnou anerozdílnou odpovědnost členů skupiny za povinnosti skupiny plynoucí zdaňových zákonů, kterými se rozumí povinnosti podle tohoto zákona azákona osprávě daní apoplatků.

Zastupujícím členem, který bude mít klíčové postavení ve skupině, se podle odstavce l rozumí člen skupiny se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, který bude oprávněn kjednání za skupinu. Pokud např. vytvoří skupiny 2 společnosti se sídlem vtuzemsku aprovozovna jejich zahraniční mateřské společnosti je umístěná na území České republiky, zastupujícím členem skupiny musí být jedna ze společností se sídlem vtuzemsku anemůže jí být provozovna zahraniční společnosti umístěná vtuzemsku. Pokud ve skupině nebude člen se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, může být zastupujícím členem kterýkoli člen skupiny. Zastupující člen bude jménem skupiny podávat např. přihlášku kregistraci skupiny, bude podávat přiznání kDPH za skupiny apovede také za skupinu evidenci pro účely DPH.

Podle odstavce 2 však členové skupiny odpovídají společně anerozdílně za povinnosti skuiny vyplývající zdaňových zákonů, tj. vlastně ze zákona oDPH azákona osprávě daní apoplatků. Pokud např. zastupující člen podá přiznání kDPH za skupinu asprávce daně zjistí, že daň nebyla přiznána ve správné výši, může úhradu tohoto nedoplatku vymáhat jak na zastupujícím členu skupiny, tak ina ostatních členech skupiny Za povinnosti skupiny odpovídají jednotliví členové ipo jejím zrušení nebo po svém vystoupení ze skupiny, ato za období, ve kterém byli členy skupiny.

Novela §5b reaguje pouze na legislativně technickou úpravu vsouvislosti se zavedením nové definice sídla ase zrušením definice místa podnikání.

§5c

(1) Práva apovinnosti vyplývající ztohoto zákona osobám, které se staly členy skupiny, přecházejí na skupinu dnem registrace skupiny.

(2) Práva apovinnosti vyplývající ztohoto zákona osobě, která přistoupila ke skupině, přecházejí na skupinu dnem přistoupení této osoby.

(3) Práva apovinnosti vyplývající ztohoto zákona skupině přecházejí na osoby, které jsou členy skupiny ke dni zrušení registrace skupiny, dnem jejího zrušení, ato vrozsahu, vjakém se vztahují kplněním uskutečněným nebo přijatým jednotlivými členy skupiny. Nelze-li takto přechod práv apovinností stanovit, určí při zrušení registrace skupiny rozsah, vjakém tyto práva apovinnosti přecházejí, členové skupiny dohodou.

(4) Práva apovinnosti vyplývající ztohoto zákona skupině přecházejí na osobu, jejíž členství ve skupině je zrušeno, dnem zrušení jejího členství, ato vrozsahu, vjakém se vztahují kplněním uskutečněným nebo přijatým touto osobou. Nelze-li takto přechod práv apovinností stanovit, určí při zrušení členství této osoby rozsah, vjakém tyto práva apovinnosti přecházejí, skupina ačlen skupiny, jehož členství je rušeno, dohodou.

Komentář k§5c

Vparagrafu 5c je upraven přechod práv apovinností vyplývajících ztohoto zákona zosob, které se stanou členy skupiny, na skupinu anaopak ze skupiny na členy skupiny, jejichž členství je ve skupině ukončeno. Vpřípadě přechodu těchto práv apovinností ze skupiny na členy se stanoví ipravidla, vjakém poměru přecházejí na jednotlivé členy, přičemž primární pravidlo se řídí vztahem kplněním, která uskuteční nebo přijmou jednotliví členové skupiny aznichž tato práva apovinnosti vyplývají. Teprve utěch práv apovinností, ukterých nelze jejich přechod podle primárního pravidla určit, jsou povinni se členové vzájemně dohodnout. Prakticky to znamená, že při zrušení skupiny přejde plátcovství kDPH se všemi právy apovinnostmi zpátky na jednotlivé členy skupiny.

Kdatu registrace bude skupině pro účely DPH přiděleno samostatné DIČ, přitom jednotlivým členům skupiny zůstanou zachována pro účely jiných daní jejich dosavadní DIČ, jak je vysvětleno vdalším textu. Jednotlivým členům skupiny bude zrušena registrace kDPH jako samostatným osobám, ato bez povinnosti provést snížení nároku na odpočet daně při změně režimu podle §79 zákona oDPH.

Podle odstavce 2 budou práva apovinnosti vyplývající ze zákona oDPH osobě, která přistoupila ke skupině, logicky přecházet na skupinu dnem přistoupení této osoby. Zákon oDPH totiž umožňuje ipřistoupení dalšího člena skupiny již kfungující skupině.

Podle odstavce 3 naopak práva apovinnosti vyplývající ze zákona oDPH skupině budou vpřípadě zrušení skupiny přecházet zpět na osoby, které jsou členy skupiny, ato ke dni zrušení registrace skupiny vrozsahu, vjakém se vztahují kplněním uskutečněným nebo přijatým jednotlivými členy skupiny.

Podle odstavce 4 se obdobný postup uplatní při vystoupení člena skupiny, snímž bude spojeno obnovení plátcovství kDPH tohoto člena se všemi právy apovinnostmi.

Plátci

§ 6

(1) Plátcem se stane osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku, jejíž obrat za nejvýše 12 bezprostředně předcházejících po sobě jdoucích kalendářních měsíců přesáhne 1 000 000 Kč, svýjimkou osoby, která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně.

(2) Osoba povinná kdani uvedená vodstavci 1 je plátcem od prvního dne druhého měsíce následujícího po měsíci, ve kterém překročila stanovený obrat, nestane-li se podle tohoto zákona plátcem dříve.

Komentář k§6

Úvodem

Novela zákona k1. 1. 2013 si klade za cíl jednak zjednodušení ve vazbě na daňový řád, kdy je registrační povinnost pouze otázkou evidenční nikoliv rozhodující pro plnění povinností auplatnění práv plátce, protože pokud osoba povinná kdani překročí stanovený obrat anesplní svou registrační povinnost, bude zaregistrována zpětně aza pozdní podání daňového přiznání aúhradu daně jí vzniknou sankce podle daňového řádu (§250) amohlo být vypuštěno ustanovení §98– Stanovení daně při nesplnění registrační povinnosti, které vpraxi často činilo problémy.

Zjednodušení spočívá ivnově definované osobě identifikované, kterou se stane osoba povinná kdani vsouvislosti spřeshraničním plněním, která se při tuzemských zdanitelných plněních nestává plátcem daně amá ve srovnání splátcem pouze určité (omezené) povinnosti, ale také omezené nároky. Zavedením tohoto konceptu přináší novela příznivý dopad zejména vtom, že osoby, kterým vznikne povinnost přiznat daň upřeshraničních plnění (při pořízení zboží zjiného členského státu nebo přijetí přeshraniční služby) nebo povinnost vykázat poskytnutí přeshraničních služeb smístem plnění vjiném členském státě podle §9 odst.l, již nebudou mít povinnost se ztohoto titulu registrovat jako „plnohodnotní“ plátci. Identifikovanou osobou se může stát iprávnická osoba nepovinná kdani, ato za obdobných podmínek jako ty, za kterých se dle dosavadního zákona mohla stát osobou identifikovanou kdani.

Vpřípadě tuzemských plnění tak budou mít osoby povinné kdani se sídlem vtuzemsku, které budou identifikovanou osobou, možnost nadále vystupovat vpostavení osoby osvobozené od uplatňování daně. Jinak řečeno, nebudou mít povinnost utuzemských plnění uplatňovat daň, ale nebudou mít ani nárok na odpočet daně.

Zdůvodu logičtější koncepce zákona byl současný §94 a§96 přesunut do §6a až §6f adůvodům, kdy se osoba povinná kdani jsou věnovány jednotlivé paragrafy. Paragrafy 6g až 6i jsou pak vymezeny pro osoby identifikované (nezaměňovat sosobou identifikovanou kdani, která je ze zákona vypuštěna, resp. se stala součástí osob identifikovaných). Výše uvedené změny se promítají do dalších, stouto úpravou souvisejících ustanovení zákona (§93a až 108).

Zdosavadního textu §6 byla zachována pouze definice obratu, která byla surčitými drobnými úpravami přesunuta do nového §4a. Odstavec l oosobě osvobozené od uplatňování daně byl vypuštěn bez náhrady, neboť se věcně jedná oosobu povinnou kdani se sídlem vtuzemsku, která není plátcem. Při překročení obratu se tato osoba stává plátcem podle nového znění §6 odst.l.

Obrat je stanoven súčinností od 1. května 2004 stále ve výši l mil. Kč za nejbližších 12 předcházejících bezprostředně po sobě jdoucích kalendářních měsíců (což ve vztahu kpředpisům platným pro členské země Evropské unie znamená pro Českou republiku výjimku (tato výjimka byla vpřístupových rozhovorech dojednána jako trvalá) odpovídající částce 35 000 eur podle tehdy platného kurzu.

Pozor: Novela zákona snižuje obrat pro registraci na 750 tis. za 12 měsíců, ale až od 1.1.2014.

Osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku, která uskutečňovala pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně azačne uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně, se stává plátcem podle odst.2, pokud celkový obrat přesáhne limit stanovený v§6 odst.l.

Nově se stává osoba povinná kdani podle odstavce l plátcem od prvního dne druhého měsíce následujícího po měsíci, ve kterém překročila stanovený obrat.

Novela zcela logicky upravuje různé situace, na jejichž základě se osoba povinná kdani definovaná v§5 stává plátcem daně.

Vodst.1 je upravena základní povinnost, kdy se osoba povinná kdani se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, jejíž obrat za nejvýše 12 bezprostředně předcházejících po sobě jdoucích kalendářních měsíců přesáhne částku 1 000 000 Kč. Plátcem se nestává osoba, která sice překročí stanovený obrat, ale uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně.

Vodst.2 je stanoveno, že osoba uvedená vodst.1 je plátcem od prvního dne druhého měsíce následujícího po měsíci, ve kterém překročila stanovený obrat. Samozřejmě, že tato osoba se může stát plátcem idříve než překročením obratu, ato zmnoha jiných důvodů, které zákon upravuje bez ohledu na dosažený obrat, pokud takové důvody nastanou.

Příklad

Firma se sídlem vtuzemsku, neplátce daně, pořídí zboží ze Slovenska vceně 400000 Kč od osoby registrované kdani na Slovensku amusí se povinně stát identifikovanou osobou podle §6g. Protože firma uskutečňuje anadále bude uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně, dobrovolně se registruje kdani podle §94a astává se plátcem daně zjiných důvodů, než je stanoveno v§6.

§ 6a

Osoba povinná kdani, která

a) uskutečňuje plnění snárokem na odpočet daně společně sjinými osobami povinnými kdani na základě smlouvy osdružení10) nebo jiné obdobné smlouvy, je plátcem ode dne, kdy se stal plátcem kterýkoli zostatních účastníků sdružení, nestane-li se podle tohoto zákona plátcem dříve,

b) uzavře smlouvu osdružení nebo jinou obdobnou smlouvu splátcem ke společnému uskutečňování plnění snárokem na odpočet daně, je plátcem ode dne uzavření této smlouvy.

Komentář k§6a

(původní §94 odst.2 písm. b) ac))

Novela přináší nejen zjednodušení textu, ale ivěcnou změnu. Novinkou je, že se členem sdružení může stát iosoba povinná kdani, která nemá sídlo vtuzemsku. Slova „zdanitelná plnění nebo plnění osvobozená od daně snárokem na odpočet daně“ jsou nahrazena slovy „plnění snárokem na odpočet daně“, který je běžně používaným pojmem. Tato plnění obsahují iplnění smístem plnění mimo tuzemsko.

Zdůvodu vyjasnění alepší přehlednosti byl vsouvislosti se změnami vregistraci výpočet obratu účastníka sdružení přesunut z§94 odst.2 písm. a) do §4a odst. 3. Cílem této změny je zdůraznit, že se nejedná ospecifický titul registrace, ale pouze ospecifický postup výpočtu samotného obratu uosob, které jsou účastníky sdružení. Nejedná se ověcnou změnu.

§ 6b

(1) Osoba povinná kdani je plátcem ode dne nabytí majetku, pokud nabývá tento majetek

a) pro účely uskutečňování ekonomických činností na základě rozhodnutí oprivatizaci podle zákona upravujícího podmínky převodu majetku státu na jiné osoby, nebo

b) od plátce na základě smlouvy oprodeji podniku nebo vkladem podniku.

(2) Osoba povinná kdani je plátcem ode dne zápisu přeměny obchodní společnosti nebo družstva do obchodního rejstříku, pokud na ni při této přeměně přechází nebo je převáděno jmění zanikající nebo rozdělované společnosti nebo družstva, které byly plátcem.

(3) Právnická osoba, která při změně právní formy na jinou formu nezaniká ani nepřechází její jmění na právního nástupce, pouze se mění její vnitřní právní poměry aprávní postavení jejích společníků, nepřestává být plátcem.

Komentář k§6b

(původní §94 odst.3)

Plátci ze zákona, obdobně jako dříve, stávají podle odstavce 3 osoby povinné kdani, které získaly majetek vrámci privatizace, ato ke dni nabytí tohoto majetku stejně jako osoba povinná kdani, která nabývá majetek od plátce na základě smlouvy oprodeji podniku nebo jeho části, ato iformou dražby nebo vkladem, ato ode dne nabytí majetku. Tato úprava souvisí stím, že prodej podniku nebo jeho části není předmětem daně právě ztoho důvodu, že tato osoba se musí stát plátcem daně ze zákona.

Novela zákona přinesla vodstavci 1 legislativně technickou úpravu, kde byl odkaz na zákon č. 92/1991 Sb., opodmínkách převodu majetku na jiné osoby nahrazen příslušným zněním tohoto zákona ataké promítnutím nové definice „vklad podniku“ (viz §4 odst.3 písm. i)).

Vodstavcích 2 a3 je zohledněno irozdělení společnosti nebo družstva odštěpením, kdy je převáděno jmění, ale společnost nebo družstvo nezaniká. Izde je odkaz na zvláštní předpis nahrazen příslušným zněním výše uvedeného zákona.

§ 6c

(1) Osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku, která poskytuje služby smístem plnění vtuzemsku, svýjimkou služeb osvobozených od daně bez nároku na odpočet daně, nebo která uskutečňuje zasílání zboží do tuzemska smístem plnění vtuzemsku, ato prostřednictvím své provozovny umístěné mimo tuzemsko, je plátcem ode dne poskytnutí těchto služeb nebo dodání tohoto zboží.

(2) Osoba povinná kdani, která nemá sídlo vtuzemsku akterá uskuteční zdanitelné plnění dodání zboží, převod nemovitosti nebo poskytnutí služby smístem plnění vtuzemsku, svýjimkou plnění, ukterých je povinna přiznat daň osoba, které jsou tato plnění poskytována, je plátcem ode dne uskutečnění tohoto zdanitelného plnění.

(3) Osoba povinná kdani, která nemá sídlo vtuzemsku, není osvobozenou osobou auskuteční dodání zboží do jiného členského státu, které je odesláno nebo přepraveno ztuzemska touto osobou, pořizovatelem nebo zmocněnou třetí osobou, ato osobě, pro kterou je pořízení zboží vjiném členském státě předmětem daně, je plátcem ode dne dodání tohoto zboží.

Komentář k§6c

Vodst.1 je uveden další důvod, který znamená, že osoba povinná kdani, která je neplátcem, se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku se stává plátcem. Důvodem je poskytování služby touto osobou smístem plnění vtuzemsku, svýjimkou služeb osvobozených od daně bez nároku na odpočet daně, nebo která uskutečňuje zasílání zboží do tuzemska smístem plnění vtuzemsku, pokud jsou tato plnění uskutečňována prostřednictvím své provozovny umístěné mimo tuzemsko. Taková osoba se stává plátcem dnem poskytnutí těchto služeb nebo dnem dodání zboží.

Toto ustanovení nahradilo úpravu §94 odst.12 zákona oDPH účinného do 31. 12. 2012.

Příklad

Tuzemská firma A, neplátce daně, má zřízenou provozovnu na Slovensku, která je tam registrována kdani. Provozovna na Slovensku poskytne konzultaci kslovenským daňovým zákonům tuzemské firmě B. Protože služba byla poskytnuta smístem plnění podle §9 odst.1, tedy smístem plnění vtuzemsku, stává se zřizovatel provozovny, tuzemská firma Aplátcem daně.

Vodst.2 je stanovena povinná registrace osobě povinné kdani, která nemá vtuzemsku sídlo, jestliže uskuteční dodání zboží, poskytnutí služby nebo převod nemovitosti smístem vtuzemsku. Protože při dodání zboží smístem plnění vtuzemsku, které uskutečňují osoby neusazené vtuzemsku, kdy zboží není přepraveno zjiného členského státu, nelze přenést daňovou povinnost na pořizovatele, bude se jednat zejména ododání zboží. Výjimku tvoří poskytnuté služby touto osobou smístem plnění vtuzemsku, ukterých je povinná přiznat daň osoba, které je příjemcem služby.

Osoby, kterých se tato povinná registrace týká, mohou být registrovány vjiném členském státě, mohou to být osoby povinné kdani se sídlem vjiném členském státě aneregistrované vjiném členském státě ataké zahraniční osoby povinné kdani. Osoba, která plnění uskutečňuje, je plátcem ode dne uskutečnění plnění.

Pokud tyto osoby poskytnou službu smístem plnění vtuzemsku apříjemcem služby bude plátce daně nebo osoba se sídlem vtuzemsku povinná kdani, ale neplátce, nestává se poskytovatel služby plátcem, protože povinnost přiznat daň má příjemce služby. Plátce daň přizná aosoba povinná kdani se musí identifikovat kdani podle §6h amá tak povinnost přiznat daň.

Toto ustanovení nahradilo úpravu §94 odst.13 zákona oDPH účinného do 31. 12. 2012.

Příklad

Slovenská firma registrovaná kdani na Slovensku nakoupila vtuzemsku zboží anásledně jej prodá další tuzemské firmě vtuzemsku. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské firmy, ale její prodej smístem plnění vtuzemsku je dodání zboží, které znamená, že se slovenská firma stala plátcem dnem prodeje.

Příklad

Slovenská firma registrovaná kdani na Slovensku nakoupila vtuzemsku náhradní díl anásledně jej použije pro montáž vtuzemsku další tuzemské firmě. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské firmy ajejí následná montáž je poskytnutou službou smístem plnění vtuzemsku podle §9 odst.1. Slovenská firma se nestane plátcem anemusí se registrovat vtuzemsku kdani.

Příklad

Slovenská firma neregistrovaná kdani na Slovensku poskytne smístem plnění vtuzemsku stavební práce tuzemskému občanovi. Stavení práce jsou poskytnutou službou smístem plnění vtuzemsku podle §10 aprotože slovenská firma je osobou povinnou kdani, zatímco příjemce služby je osobou nepovinnou kdani, stává se slovenská firma plátcem daně amusí uplatnit za své služby tuzemskou daň.

Příklad

Ukrajinská firma poskytne smístem plnění vtuzemsku stavební práce tuzemskému občanovi. Stavení práce jsou poskytnutou službou smístem plnění vtuzemsku podle §10 aprotože ukrajinská firma je osobou povinnou kdani, zatímco příjemce služby je osobou nepovinnou kdani, stává se ukrajinská firma plátcem daně amusí uplatnit za své služby tuzemskou daň.

Vodst.3 se stává plátcem osoba, která nemá vtuzemsku sídlo auskuteční dodání zboží ztuzemska do jiného členského státu osobě, která je jako pořizovatel osobou registrovanou kdani vjiném členském státě. Jedná se tedy oplnění, které je osvobozeno od daně spřenesením daňové povinnosti jako dodání zboží podle §64. Systém reverse charge může uplatnit pouze plátce, aproto se tímto plněním stává dodavatel povinně plátcem. Poté uplatní systém revers charge podle §64.

Ztéto registrace je vyjmuta osoba osvobozená podle §4 odst.1 písm. o), která tak může dodat zboží ztuzemska do jiného členského státu stejně jako tuzemská osoba povinná kdani, která je neplátcem.

Plátcem se tak stávají pouze osoby, které dodají zboží ztuzemska do jiného členského státu ajsou registrované kdani vjiném členském státě nebo zahraniční osoby povinné kdani. Tyto osoby se vpřípadě uskutečněného plnění podle §64 stávají plátci dnem dodání zboží do jiného členského státu.

Toto ustanovení nahradilo úpravu §94 odst.13 zákona oDPH účinného do 31. 12. 2012.

Příklad

Osoba registrovaná kdani na Slovensku ase sídlem na Slovensku nakoupí vtuzemsku zboží anásledně je dodá ztuzemska do Rakouska osobě registrované kdani vRakousku. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské osoby, ale její dodání do Rakouska je důvodem pro registraci, protože dnem dodání se stává plátcem daně. Na výstupu uplatní systém reverse charge. Slovenská osoba není osvobozenou osobou.

Příklad

Osoba povinná kdani se sídlem na Ukrajině nakoupí vtuzemsku zboží anásledně je dodá ztuzemska do Rakouska osobě registrované kdani vRakousku. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci ukrajinské osoby, ale její dodání do Rakouska je důvodem pro registraci, protože dnem dodání se stává plátcem daně. Na výstupu uplatní systém reverse charge. Ukrajinská osoba není osvobozenou osobou.

Příklad

Osoba povinná kdani se sídlem na Slovensku, neregistrovaná kdani, nakoupí vtuzemsku zboží anásledně je dodá ztuzemska do Rakouska osobě registrované kdani vRakousku. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské osoby ajejí dodání do Rakouska rovněž není důvodem pro registraci vtuzemsku, protože slovenská osoba je osobou osvobozenou adodání zboží do jiného členského státu ztéto osoby nečiní plátce. Na výstupu slovenská osoba daň neuplatní anemůže uplatnit ani systém reverse charge. Její plnění je totožné stím, kdy by zboží ztuzemska do Rakouska bylo dodáno tuzemskou osobou povinnou kdani, ale neplátcem.

Příklad

Osoba registrovaná kdani na Slovensku ase sídlem na Slovensku aukrajinská osoba povinná kdani nakoupí vtuzemsku zboží anásledně je budou vyvážet do Ruska. Vývoz zboží není dodáním do jiného členského státu. Nákup zboží vtuzemsku není důvodem pro registraci slovenské aukrajinské osoby ajejich vývoz není důvodem, pro který by se staly plátci daně. Slovenská aukrajinská osoba vyvezou zboží do Ruska stejně jako by vyvážela tuzemská osoba povinná kdani. Vývoz je osvobozen od daně.

§ 6d

Osoba povinná kdani, která je členem skupiny akterá uskuteční zdanitelné plnění dodání zboží, převod nemovitosti nebo poskytnutí služby smístem plnění vtuzemsku svou částí umístěnou mimo tuzemsko, je plátcem ode dne uskutečnění tohoto plnění.

§ 6e

(1) Osoba povinná kdani, která jako oprávněná osoba pokračuje vuskutečňování ekonomických činností po zemřelém plátci, je plátcem ode dne následujícího po dni úmrtí plátce.

(2) Při ukončení dědického řízení je dědic, kterému je majetek vydán akterý pokračuje vuskutečňování ekonomických činností pozemřelém plátci, plátcem ode dne následujícího po dni vydání majetku.

(3) Pokračováním vuskutečňování ekonomických činností se pro účely tohoto zákona rozumí pokračování vpodnikání na základě živnostenského nebo jiného oprávnění nebo pokračování vjiných ekonomických činnostech.

Komentář k§6e

(původní §94 odst.5)

Vpřípadě úmrtí plátce je nadále možná registrace právního nástupce obdobně jako při přeměně společnosti. Pokud osoba oprávněná podle živnostenského zákona pokračuje po zemřelém vjeho živnosti, neplatí povinnost provést dodanění. Dochází vlastně kpřeregistraci na osobu oprávněnou, pokud je již plátcem daně. Pokud plátcem daně není achce využít této možnosti, musí předložit přihlášku kregistraci astává se plátcem ode dne následujícího po úmrtí plátce, aby byla zachována kontinuita dosavadního režimu daně. Tento postup se uplatní vpřípadě, že vživnosti pokračuje jak správce dědictví nebo sám dědic.

Vsouvislosti se změnami vregistraci došlo vnovele klegislativně technické změně. Uskutečňování ekonomické činnosti je širší pojem než „podnikání“ aikdyž toto ustanovení nezahrnuje správce dědictví, dá se říci, že správce dědictví nepodniká svým jménem, ale svým jménem vybírá daň. Nastupuje zde aplikace §239 odst.3 daňového řádu.

§ 6f

(1) Osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která uskutečňuje nebo bude uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně, je plátcem ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí, kterým je tato osoba registrována.

(2) Osoba povinná kdani, která nemá sídlo ani provozovnu vtuzemsku akterá bude uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně smístem plnění vtuzemsku, je plátcem ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí, kterým je tato osoba registrována.

Komentář k§6f

(původní §94 odst.18 sodkazem na §95 odst.7 a8)

Plátcem se stává osoba povinná kdani se sídlem nebo místem podnikání vtuzemsku, která dobrovolně podá přihlášku kregistraci, ato dnem účinnosti registrace uvedeným na rozhodnutí oregistraci. Tato osoba se může zaregistrovat vpřípadě, že její obrat nedosahuje obratu pro povinnou registraci amůže předložit přihlášku kregistraci kdykoliv. Nerezidenti, kteří budou uskutečňovat vtuzemsku plnění snárokem na odpočet daně, jsou oprávněni podat přihlášku kregistraci nejpozději ke dni prvního uskutečnění tohoto plnění

Novela zákona zpřesňuje vodstavci 1, že se týká tato úprava jak osoby povinné kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která překročila obrat podle §6 odst.l, ale která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně, ale do budoucna se chystá, že bude uskutečňovat plnění snárokem na odpočet daně, tak osoby povinné kdani, která se rozhodne uplatňovat daň unájmu pozemků, staveb, bytů anebytových prostor podle §56.

Obě tyto osoby se stávají plátcem dnem oznámení rozhodnutí, kterým tuto osobu správce daně zaregistruje. Oznámení rozhodnutí je nutno chápat vduchu §101 odst.4 ve spojení vodst.5 daňového řádu jako okamžik, kdy se příjemce rozhodnutí sním seznámí. Typicky jde odoručení tohoto rozhodnutí osobě povinné kdani.

Tento nový systém dále předpokládá, že osoba povinná kdani, která se bude chtít dobrovolně registrovat, si již nebude moct určit, od kterého dne chce být plátcem. Není dán důvod pro proluku delší, než je doba, kterou má správce daně pro rozhodnutí oregistraci (30 dnů) apro dobu doručení (maximálně 10 dnů). Budoucí plátce by neměl mít problém stím, aby přihlášku kregistraci podal až vdobě, kdy se plátcem chce skutečně stát. Ani vtomto systému není vyloučeno, aby se plátcem stal prakticky okamžitě, neboť není nic jednoduššího, než podat přihlášku na podatelně správce daně, který, pokud nebude mít nějaké pochybnosti, obratem vydá rozhodnutí oregistraci. Tím je celý proces završen.

Identifikované osoby

§ 6g

Osoba povinná kdani, která není plátcem, nebo právnická osoba nepovinná kdani jsou identifikovanými osobami, pokud vtuzemsku pořizují zboží zjiného členského státu, které je předmětem daně, kromě zboží pořízeného prostřední osobou vrámci zjednodušeného postupu při dodání zboží uvnitř území Evropského společenství formou třístranného obchodu, ode dne prvního pořízení tohoto zboží.

Komentář k§6g

Novela zavedla pojem „identifikované osoby“, resp. nejedná se onový pojem, ale oupravený název aozměnu jeho dřívějšího obsahu.

V§96 zákona oDPH, který byl účinný do 31. 12. 2012 byla „osoba identifikovaná kdani“ definována jako právnická osoba nepovinná kdani, aproto tento pojem podnikatelské sféře téměř nic nesděloval, takže setímto pojmem nezabývala.

V§6g je definována „identifikovaná osoba“ nově, jako nejen právnická osoba nepovinná kdani, ale také jako osoba povinná kdani, která není plátcem. Touto změnou se tak identifikovaná osoba týká ipodnikatelské sféry, zejména osob povinných kdani, které nejsou plátcem.

Vtomto ustanovení se identifikovanou osobou stává právnická osoba nepovinná kdani ataké osoba povinná kdani, tedy právnická ifyzická, které nejsou plátcem, jestliže pořizují vtuzemsku zboží zjiného členského státu, které je předmětem daně. Jedná se tedy ozboží, jehož celková hodnota bez daně překročila vpříslušném abezprostředně předcházejícím kalendářním roce limit 326 000 Kč. Pořízené zboží zjiného členského státu do tohoto limitu není předmětem daně. Do tohoto limitu se nezapočítává zboží, které podléhá spotřební dani nebo pořízení nového dopravního prostředku. Utohoto zboží vždy vzniká povinnost přiznat daň při pořízení, ato bez stanoveného limitu. Dále se identifikace netýká prostřední osoby vtřístranném obchodě, jestliže je posledním pořizovatelem tuzemská osoba povinná kdani se sídlem vtuzemsku. Naopak, pokud je taková osoba vtřístranném obchodě posledním pořizovatelem anení plátcem, stává se identifikovanou osobou ke dni prvního pořízení.

Povinnost identifikovat se apřiznat daň podle tohoto ustanovení vzniká osobám povinným kdani, které mohou být sídlem vtuzemsku, vjiných členských státech nebo ve třetích zemí, pokud nejsou vdobě pořízení plátci daně.

Toto ustanovení nahradilo §94 odst.6 zákona oDPH, který byl účinný do 31. 12. 2012.

Rozdíl vtěchto úpravách je ten, že předchozí právní úprava stanovila pořizovateli povinnou registraci plátce daně atento pořizovatel byl již po registraci plátcem pro veškerá další uskutečňovaná plnění, se všemi povinnostmi plátce na výstupu ise všemi nároky plátce na vstupu.

Nová právní úprava spočívá vtom, že pořizovatel se povinně stává identifikovanou osobou, takže mu při pořízení podle §108 vzniká povinnost přiznat daň, avšak nárok na uplatnění odpočtu daně je podle §72 anásl. přiznán pouze plátci daně. Identifikovaná osoba tak má pouze povinnost přiznat daň, ale na rozdíl od plátce daně nemůže uplatnit nárok na odpočet daně.

Výhodou však je, že po splnění daňové povinnosti při pořízení zboží identifikovanou osobu je tato osoba nadále neplátcem daně. Pořizovatel se však může dobrovolně registrovat kdani jako plátce daně podle §94a, pokud bude uskutečňovat nebo uskutečňuje plnění snárokem na odpočet daně a„přeskočí“ tak povinnou registraci identifikované osoby. Dobrovolná registrace by však měla nastat před pořízením zboží, protože podle §6f se pořizovatel stává plátcem až ode dne následujícího po dni oznámení rozhodnutí správcem daně, že je osoba registrována kdani.

Příklad

Tuzemská firma, neplátce, pořídí ze Slovenska zboží od slovenské osoby registrované kdani vceně 350 000 Kč. Pořizovatel se stává povinně identifikovanou osobou ke dni pořízení aje povinen přiznat daň. Pořizovateli nevzniká nárok na odpočet daně.

Příklad

Německá firma registrovaná kdani vNěmecku, neplátce, pořídí ze Slovenska zboží do tuzemska od slovenské osoby registrované kdani vceně 350 000 Kč. Pořizovatel se stává povinně identifikovanou osobou ke dni pořízení aje povinen přiznat daň. Pořizovateli nevzniká nárok na odpočet daně.

Příklad

Ukrajinská firma, neplátce, pořídí ze Slovenska zboží do tuzemska od slovenské osoby registrované kdani vceně 350 000 Kč. Pořizovatel se stává povinně identifikovanou osobou ke dni pořízení aje povinen přiznat daň. Pořizovateli nevzniká nárok na odpočet daně.

§ 6h

Osoba povinná kdani se sídlem nebo provozovnou vtuzemsku, která není plátcem, je identifikovanou osobou ode dne přijetí zdanitelného plnění smístem plnění vtuzemsku od osoby neusazené vtuzemsku, pokud se jedná o

a) poskytnutí služby,

b) dodání zboží sinstalací nebo montáží, nebo

c) dodání zboží soustavami nebo sítěmi.

Komentář k§6h

Identifikovanou osobou se stává tuzemská osoba povinná kdani, která má vtuzemsku sídlo nebo provozovnu, není plátcem daně aje jí poskytnuta služba smístem plnění vtuzemsku osobou neusazenou vtuzemsku. Jedná se tedy oosoby se sídlem vjiném členském státě registrované kdani nebo neregistrované kdani, ale povinné kdani nebo zahraniční osoby povinné kdani.

Povinnost identifikace vzniká příjemci služby uvšech poskytnutých služeb, ukterých je místo plnění stanoveno vtuzemsku, udodání zboží sinstalací nebo smontáží smístem plnění vtuzemsku adodání zboží soustavami nebo sítěmi smístem plnění vtuzemsku.

Příjemce služby je povinen, jako identifikovaná osoba, přiznat vtuzemsku daň podle §108, ale nemá nárok na odpočet daně, protože identifikovaná osoba není plátcem. Ivtěchto případech je možné „přeskočit“ povinnou registraci identifikované osoby adobrovolně se registrovat jako plátce daně, jak je uvedeno vkomentáři k§6g.

Právní úprava tak nahrazuje povinnou registraci plátce daně, kterou ze stejných důvodů upravoval do 31. 12. 2012 §94 odst.8 upřijatých služeb smístem plnění podle §9 odst.1, §94 odst.9 upřijatých služeb podle §10–10d a§94 odst.10 upřijatých služeb podle §7odst.3 a§7a odst.1 nebo 3.

Příklad

Příklad

Příklad

Příklad

Příklad

§ 6i

Komentář k§6i

Příklad

Příklad

Příklad