Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Edice Osobní a rodinné finance

Ing. Tomáš Tyl

10 způsobů, jak se (ne)nechat připravit o peníze

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala GRADA Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7 jako svou 5009. publikaci

Foto na obálce Jonáš Vokálek, Dis

Realizace obálky Jonáš Vokálek, DiS

Sazba Jan Šístek

Odpovědná redaktorka Ing. Michaela Průšová

Počet stran 224

První vydání, Praha 2013

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© GRADA Publishing, a.s., 2013

GRADA Publishing: tel.: 234 264 401, fax 234 264 400, www.grada.cz

ISBN 978-80-247-4467-4

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-7913-3 ve formátu PDF

ISBN 978-80-247-7916-4 ve formátu EPUB

Věnování

Věnováno mé skvělé ženě Markétě s poděkováním za její nekonečnou trpělivost a mému synovi Viktorovi.

Předmluva autora

Když občas procházím regály knihkupectví, nemohu si nevšimnout celé řady publikací odhalujících pravidla úspěchu a zlepšení života, ať jde o komunikaci, hledání partnera nebo o to, jak vynikat v práci a podnikání. Mnoho těchto knih se zabývá zbohatnutím. Je už tomu tak, že pro řadu lidí jsou životní cíle spojeny se zlepšením finanční situace. Někomu se může zdát nemravné, že mají peníze takovou roli v našich životech, a řada lidí oprávněně namítne, že šťastný může být člověk i bez peněz. Na druhou stranu zkušenost říká, že s penězi lze být šťastný rovněž a že bohatství dává lidem svobodu a pocit bezpečí.

A tak můžeme najít celou řadu publikací, brožur a příruček na téma jak zbohatnout. Jak rychle a snadno zbohatnout. Jak zbohatnout pomocí podnikání, obchodování na burze a tak dále. Knih na toto téma existuje celá řada a jejich čtenářů nepochybně také. Zajímavé by samozřejmě bylo vědět, kolik lidí pak díky těmto knihám skutečně nabude většího majetku – a mám teď na mysli čtenářů, nikoliv autorů, ale to je zase jiné téma.

Když tyto knihy vídám, chápu jejich smysl, jejich užitečnost na cestě k zářivé finanční budoucnosti. Na této cestě jsou však až druhým krokem. Pokud chceme být bohatí, je zajisté užitečné vědět jak na to. Ale ještě mnohem důležitější je vědět, jak nepřijít o to, co již máme, nebo o to, co ještě nashromáždíme. Abychom mohli mít více majetku, musíme zajistit, abychom trvale nepřišli o ten stávající. Základním pravidlem nejen bohatnutí, ale i udržení současného stavu je, že prostě nezchudneme.

Pokud chceme dělat kroky kupředu, nebo třeba stát na místě, hlavně nesmíme couvat. Což o to nějaký krok zpět nemusí být problém. Někdy je součástí správné cesty k cíli, že se musíme trochu vrátit. Nelze však dosáhnout cíle, pokud se stále vracíme na startovní čáru, nebo dokonce daleko za ní. To samozřejmě platí, i když máme cíle daleké a ambiciózní, tak i skromné.

Zkrátka a dobře, ať si o penězích myslíme cokoliv, přijít o všechny peníze nebo střechu nad hlavou nebo se dostat do dluhové pasti je něco, po čem netouží snad nikdo. Přes všechno to snažení je ale možná více těch, kterým se stane něco podobného, než těch, kteří skutečně nashromáždí větší majetek a stanou se finančně nezávislými.

Proto jsem se rozhodl nazvat svou knihu „10 způsobů jak se (ne) nechat připravit o peníze“. Cílem této knihy je ukázat několik důležitých oblastí, které se nám snadno mohou stát finančně osudnými.

Pokud si ve světě financí nedáme pozor, nebo se dopustíme velkých chyb, může se nám stát, že prostě dopadneme špatně. A ten zmíněný svět financí není něco, čemu bychom se mohli vyhnout. Pokud nežijeme životem poustevníka, peníze se nás dotýkají a jejich nedostatek se nás může dotýkat velmi intenzivně. Kniha si dává za cíl zmapovat 10 velkých finančních nástrah, které na nás čekají. Snaží se komplexně popsat, kde číhají rizika a jak jsou velká. Co je důležité a co nikoliv. Podává informace jak se zachovat, abychom se nedostali do problémů, a mnohde i pomocnou ruku, pokud už v problémech jsme.

Způsoby jak přicházet o peníze, zmíněné na následujících stránkách, mají rozličnou podobu. Může se jednat přímo o něčí podvodné nebo neetické jednání, které nás přivede na mizinu. Jedná se také o vlastní chyby, často velmi populární, které nás mohou stáhnout ke dnu. Určitá nebezpečí pro naše finance představují ne úplně výhodné podmínky spojené s různými službami. Některá nebezpečí jsou větší a dalo by se říci fatální. Jiná nemusí být tak důležitá. Proto je potřeba rozlišovat.

Přesto, že vše souvisí se vším, kniha je řazena do deseti základních tematických celků reprezentovaných kapitolami. V rámci každé kapitoly jsou pak s příklady rozebrána hlavní nebezpečí a rizika.

Situace jsou ilustrovány na celé řadě příkladů z historie a mých osobních zkušeností, výzkumů a příběhů, které jsem vyslechl během své praxe finančního analytika. Klienti, pro které pracujeme, jsou rentiéři, kteří již prodali svou firmu, nebo její část a také ti, kteří jsou sice již dnes úspěšní, ale skutečnými rentiéry se teprve stanou. Pro naše klienty je klíčové splnění jejich finančních cílů. Proto je samozřejmě nezbytné, aby o své prostředky nepřicházeli. V knize čerpám mimo jiné z celé řady analýz společnosti Fichtner s.r.o., jichž jsem autorem, a které jsme připravovali pro klienty, abychom je ochránili před nebezpečími.

1. Finanční podvody– chudým rychle asnadno

1.1 Vezměte si mé peníze

Jeden znejzákladnějších způsobů, jak pustit žilou svému kontu, je skočit někomu na špek– tedy naletět podvodníkovi. Ztohoto důvodu bude podvodům věnováno čestné místo hned vprvní kapitole. Podíváme se na zub podvodníkům, kteří lákají investory na sny opohádkových výnosech.

Všichni asi cítíme, co si pod pojmem podvod představit, ale pro jistotu tu máme idefinici danou zákony české republiky, konkrétně jde o§ 209, zákona č. 40/2009 Sb. odst. 1):

„Kdo sebe nebo jiného obohatí tím, že uvede někoho vomyl, využije něčího omylu nebo zamlčí podstatné skutečnosti, azpůsobí tak na cizím majetku škodu nikoli nepatrnou…“

To je definice poměrně široká asprvky podvodu se tak setkáme ve více kapitolách. Ta první bude věnována podvodníkům, kteří často lákají investory na fantastické zisky. Přitom je od začátku jasné, že těchto výnosů neumí dosáhnout nebo je nedokážou zaručit. Dokonce se oto ani nepokoušejí. Podíváme se, včem jsou takové klamné nabídky podobné ajak je tedy snadno identifikovat.

Ztráty jsou vtakových případech náhlé, pro podvedeného nečekané asamozřejmě absolutní. Vlastně je to úplně ideální cesta, jak se připravit onějakou přebytečnou hotovost, ikdyž osobně považuji za elegantnější posílání peněz na dobročinné účely. Samozřejmě, leckdo by mohl namítnout, že ucharity chybí ten prvek překvapení, když se dozvíme, komu jsme to vlastně naše těžce vydělané peníze tak lehkovážně svěřili. Někomu může vyhovovat, že se při následném podávání hromadných žalob potká snovými lidmi anaváže nová přátelství sdalšími podvedenými. Přesto se domnívám, že řada lidí si nakonec ten pocit, jak si nějaký darmožrout užívá jejich peníze na Kajmanských ostrovech, patřičně neužije.

Upřímně vždy mě překvapí, jak se stále stejné scénáře opakují apřesto mají pořád úspěch. Ne že by mě překvapil fakt, že se objevují noví švindlíři, nebo to že převlékají stará schémata do nového kabátu. Mě překvapuje, že se vždy najde dost nových obětí, které jim peníze svěří, ato, jak ukazují zahraniční zkušenosti, imezi poměrně sofistikovanými investory. Jak to, že je tu stále dost lidí, kteří, obrazně řečeno, mávají bankovkami nad hlavou ačekají, až přijde čas sklizně? Nebo spíše jak to, že tito lidé stále ještě nějaké peníze mají?

Kapitolu bych chtěl věnovat každému, kdo nechce skončit vrukou podvodníků, kdo má nějakého známého, který se chystá skončit vrukou zlodějů vbílých límečcích, aje potřeba mu to rozmluvit. Avneposlední řadě itěm, kdo mají upřímnou radost zcizího neštěstí arádi si oněm počtou.

1.2 Nakupte si zlevněné akcie

1.2.1 Když ptáčka lapají, pěkně mu zpívají

Podvody obvykle začínají nějakou výbornou příležitostí (někdy časově omezenou), kterou je vhodné využít. Podobně začínala inabídka společnosti, okteré si povíme na rozehřátí. Společnosti, která se snažila tvářit jako mezinárodní broker– tedy obchodník scennými papíry.

Nejprve si ukažme, jak se celá záležitost tvářila. Společnost Sovereign International [1] se zaměřovala zhlediska bonity na horní čtvrtinu investorů. Byla to údajně poradenská firma zabývající se správou majetku bohatých klientů. Makléři společnosti vyhledávali potenciální investory atelefonicky jim nabízeli velmi výhodné investiční příležitosti.

Na profesionálně vyhlížejících stránkách se na nás usmíval tým modelů voblecích amohli jsme si například přečíst, že prvním krokem je vždy schůzka, na které se stanoví klientovy cíle apotřeby. Samozřejmě nechybí ani prestižní adresa ve věžáku vHong Kongu, která má dokreslit celou situaci.

Aspolečnost se opravdu starala oblaho svých klientů. Těm totiž udělala velmi velkorysou nabídku. Měla například kdispozici zamluvené akcie společnosti Baidu [2] , za cenu 96 vdobě, kdy už na trhu stály 102. Stačilo nakoupit 100 těchto akcií (tedy za nějakých 10 tisíc dolarů). Obratem tak šlo vydělat slušných 6,25% bez rizika. Ale protože Sovereign International si svých prvotřídních klientů vážila, učinila jim ještě zajímavější nabídku. Vdobě, kdy akcie Baidu stály asi 110, přišel od brokera další telefonát. Tentokrát se jednalo omožnost nákupu společnosti Atlas Energy (ATLS) za cenu 9,69 USD. Jenže to bylo vdobě, kdy díky pozitivním informacím vzrostla cena již na 14,84. Společnost Sovereign totiž nějaké nakoupila ještě za nízkou cenu anyní je nabízela svým klientům. Knákupu šlo využít zhodnocené akcie Baidu apřihodit nějakých 20 tis dolarů.

Společnost Sovereign International udělala více, než by šlo od správce aktiv čekat. Zamluvila totiž akcie, onichž se domnívala, že porostou. Když jejich analýzy vyšly, akcie nabídli klientům ato za původní cenu, za kterou byly zamluveny.

Je jasné, že kdyby jim analýza nevyšla acena akcií klesla, těžko by je svým klientům mohli nabídnout. Telefonát ve stylu akcie firmy XY nyní stojí 8dolarů, ale unás je můžete koupit za 10, můžete okamžitě bez rizika prodělat 20%, by asi moc úspěchů nenadělal.

Co to vdůsledku znamená? Společnost Sovereign International nabízí výnosy zakcií svým klientům, přenechává jim nákup akcií, na kterých je nerealizovaný zisk. Na druhou stranu plně přebírá veškeré riziko na sebe, protože jí za to zůstanou akcie, které budou ve ztrátě. Možná jsou analytici společnosti neomylní, atudíž žádné nebezpečí nehrozí. Společnost by mohla zaměstnávat tým jasnovidců, ojejichž výsledky se chce podělit sveřejností. Za to všechno si bere jen 1% jako poplatek zobchodování.

Společnost Sovereign International se tváří jako ideální správce aktiv. Kdo by odolal, když se na něj usměje štěstí aspolečnost jako Sovereign ho osloví ablahosklonně mu nabídne možnost se na tom podílet.

1.2.2 Konec pohádky

To vše skvěle funguje, dokud jim posíláme peníze. Vtom kupodivu žádný zádrhel není. Bohužel se to začne zadrhávat až ve chvíli, kdy chceme nějaké peníze zpět.

Vprvní chvíli, když si klient řekne openíze, začíná zdržovací taktika. Společnost nejprve „potřebuje“ vyřídit všechny daňové záležitosti. Je nutné zaplatit daň ze zisku vUSA. Aby mohla být daň zaplacena, musí samozřejmě poslat klient další peníze. Vtu chvíli řada lidí začíná něco tušit. Zpět totiž stále nic nepřichází amísto toho se jim dostává jen výmluv, proč je potřeba poslat další adalší prostředky. Jde oto rychle ještě vytěžit znaivity investorů maximum. Ještě vyždímat ty nejnaivnější, asi než to udělá někdo jiný.

Nakonec je zcela jasné, že vše výše uvedené byly zkrátka ajednoduše plané sliby. Nejen, že nikde nesedí tým jasnovidců, ani tým obyčejných analytiků, ale dokonce se nikde ani nenakupovaly žádné akcie. Vše od slibů po výpisy zportfolia bylo jen virtuální. Vtuto chvíli již sklidným svědomím můžeme místo označení klienti nebo investoři používat mnohem příhodnější označení oběti, či poškození. Takže oběti byly oklamány. Prostředky, které zaslaly na účty společností Sovereign International, byly odvedeny někam jinam. Od začátku bylo cílem společnosti jednoduše, přímočaře a(co bychom to neřekli) sprostě okrást své oběti.

Ve chvíli, kdy je poškozených více, společnost se proflákne, ana internetu se rozmnoží varování, parta vykuků, co za tím stojí, převlékne kabát azaloží jinou společnost. Konkrétně skupina kolem Sovereign International už stihla vyzkoušet názvy jako Mann International, Source One International, Cornerstone Worldwide, Pro Capital Management, Anderson Shaw Group, Pharos International, Interactive Trade, Continental Trade nebo Eurasia Trade[3].

1.3 Různé scénáře, stejné konce

1.3.1 Neodolatelná nabídka od přítele na telefonu

Aktivity lidí kolem těchto společností nejsou ojedinělé. Podobných skupin operuje určitě celá řada. Některé tvrdí, že nakupují akcie, jiné že investují do nemovitostí adalší třeba že obchodují směnami, tedy něco, co dělají inormální společnosti. Ale průběh celé akce nebo lži jsou dost typické. Upřímně, už když jsem slyšel poprvé oté nabídce na nákup akcií, bylo mi jasné, že to bude dobrý příklad do této knihy. Když se pak potvrdilo, oco jde (moje varování nebylo vtomto případě vyslyšeno), jednalo se jen opotvrzení, že realita zůstává realitou azázraky patří do pohádek. Nabídka totiž splňovala řadu bodů, které jsou právě pro podobné zlodějiny typické.

Na výše uvedeném příkladu si můžeme ukázat rizikové momenty. Vpodobných příbězích jsou stále stejné varovné signály.

Prvním varováním je, že se broker ozve snabídkou sám. To samozřejmě rozhodně neznamená, že se nutně musí jednat opodvod. Ale vždy je nutné být vůči nabídkám, které přicházejí podobným způsobem, dvakrát ostražitý.

Představme si nyní, že přijdeme na způsob, jak vydělat peníze sopravdu nízkým rizikem. Může se jednat opříležitost, která je dána našimi znalostmi nebo schopnostmi nebo tím, že jsme ve správnou chvíli na správném místě. Příkladem může být třeba privatizace obecního bytu. Při těch je nezřídka možné koupit nemovitost za výrazně nižší cenu než je tržní prakticky bez rizika. Lze si snadno představit, že taková možnost je skutečně tutovka– bez ironie.

Dejme tomu, že nemáme dost prostředků, abychom toho sami využili. Ateď otázka– komu zavoláme– někomu vrodině nebo přátelům? Nebo to zkusíme vbance? Nebo budeme volat nazdařbůh cizím lidem stím, že na této příležitosti mohou plně vydělat?

„Haló, haló sice se vůbec neznáme, ale mám pro vás bezva příležitost. Nechcete ode mě koupit za 950 tisíc byt, který má hodnotu 1 400 tisíc? To celé můžete mít, když mi zaplatíte 9 500 (1%) jako odměnu za dohození.“

Se skutečně dobrými příležitostmi se za cizími lidmi nechodí. Když nám někdo cizí volá snabídkou, tak zpravidla stakovou, ze které bude mít stejný, nebo spíše větší prospěch než my.

Jak jsem uvedl výše. Telefonát snabídkou neznamená hned podvod. Ale znamená to dávat si přinejmenším zvýšený pozor.

1.3.2 Kdo by nechtěl výnosy bez rizika

Velmi důležitým varovným signálem jsou příliš výhodné podmínky. Obecně platí, že čím lépe to zní, tím méně je to pravda. Vinvestičním světě na krátkém horizontu vždy platí, že vyšší výnos je vykoupen vyšším rizikem. Jsou způsoby jak rychle udělat velké výnosy. Ale tyto způsoby jsou rizikové.

Příkladem je třeba podnikání. Úspěšný business dokáže vygenerovat vysoké výnosy. Ostatně nejrychlejší cesta jak získat dostatek majetku astát se finančně nezávislými je vybudovat úspěšnou firmu atu buď prodat, nebo žít zjejích výnosů. Jenže to se nepovede každému. Podnikání ssebou nese rovněž vysoká rizika. Řada podnikatelů neuspěje ato mnohdy dokonce opakovaně. Řada podnikatelů generuje výnosy, ale ty nejsou nijak závratné. Jen části se podaří uspět. Ktomu to chce odvahu, schopnosti amnohdy ištěstí.

Ivoblasti financí jsou samozřejmě dostupné investice spotenciálním vysokým výnosem. Tomu však vždy odpovídají irizika. Jde především orizika propadu adočasné, nebo mnohdy trvalé ztráty hodnoty. Otom, jakou mají tyto rizika podobu, budu hovořit vněkolika dalších kapitolách.

Na podvodech je specifické to, že nabízejí výnosy bez rizik. Ktomu vždy existuje nějaká výmluva, proč investor údajně žádná rizika nepodstupuje. Jsou to ale jen výmysly, které je potřeba prohlédnout. Riziko se nemůže jen tak vypařit. Vpřípadě výše uvedené společnosti Sovereign International se zdálo, že riziko zmizelo tím, že společnost má akcie již předem zamluvené. Pointa pohádky na zblbnutí zákazníků spočívala právě vtom, že investor kupuje už jistý výnos– akcii za nižší cenu, než je ta tržní. Jak jsem ale ukázal výše, tím by riziko nezmizelo. Přesunulo by se jen na bedra společnosti. Společnost slibovala, že výnosy nechá klientům arizika vezme na sebe.

Žádný podnikatel ale nezbohatnul tím, že by zisky přenechal ostatním aztráty nesl sám. Podnikat takovým způsobem se prostě nedá. Bohužel, pokud vám není šest let, nemáte žádný důvod myslet si, že si kouzelný dědeček založil investiční společnost sídlící na Kajmanských ostrovech azačal plnit přání náhodným zákazníkům přes telefon.

Na druhou stranu, zprostého pozorování reality se dá odvodit, že je možné přijít kpěkným penězům lhaním apodváděním. Když jsem si toho všiml, také mě to šokovalo, jako teď asi každého, kdo si čte tyto řádky. Svět je zkažený až hanba. Ale slovy klasiků: můžeme otom diskutovat, můžeme otom vést spory, můžeme stím inesouhlasit, ale to je všechno, co se proti tomu dá dělat.

Proto je při posuzování nabídek důležité nehledět jen na potenciální výnosy, ale především na rizika.

Pokud jsme přesvědčování otom, že žádné nebezpečí nehrozí:

1) Je nám něco zásadního zamlčováno. Nemusí jít opodvod, ale jen onedostatečné informace. Někdy se holt stane, že se na rizika vrámci nablýskané prezentace jaksi pozapomnělo, ale existují. Pak se ale rizika dají identifikovat atoho se budou týkat další kapitoly.

2) Je nám něco zamlčováno, protože ten, kdo nám podává informace, je slušně řečeno rozumu mdlého asám si rizika neuvědomuje. Často se to stává uzprostředkovatelů, kteří prodávají něco, čemu sami nerozumí. Pak je otázkou, zda chceme někomu takovému vůbec svěřovat své prostředky.

3) „Tradiční rizika“ neexistují, protože neexistují ani žádné výnosy. Celá záležitost je podvod alež aopeníze přijdeme sabsolutníjistotou.

Ve všech třech případech doporučuji zvýšenou ostražitost, nebo se investici raději úplně vyhnout. Riziko, že podceníme nebezpečí, si nemůžeme dovolit podstoupit.

Společnost Sovereign International byla ukázkový případ třetí formy nebezpečí. Výnosy si společnost jednoduše vymyslela, aby nalákala klienty. Cílovou skupinou pro podobné podvody jsou lidé, kteří si nedají důležité věci dohromady, ale nebezpečí se přesto bojí. Proto je potřeba je zároveň namlsat na zajímavý zisk azároveň chlácholit, že se nemají čeho bát. Proto jsou sliby výnosů bez rizik hlavním charakteristickým rysem podvodných nabídek.

Pokud si nejste jisti, zda je nabídka bezpečná či nikoliv, je lepší konzultovat ji sněkým nezávislým, kdo financím rozumí. Pokud sami nebezpečí neumíte vyhodnotit, rozhodně se sněkým poraďte.

Oklamaným obětem se někdy stane, že nechtějí slyšet jiný názor. Vysnily si slíbený zisk avidí dle nich zajímavou příležitost na zbohatnutí. Doufají, že zrovna je podvod nepotká. Na informace od těch, kdo se je snaží odradit abortí tak jejich sen, hledí snedůvěrou. Zlehčují nebezpečí. Člověk, kterého jsem varoval před společností Sovereign International, mi odpověděl, že snad na něj „není namířena konspirace celého světa“. Celého světa ne, jen skupiny podvodníků. Ale na to, aby se investice znehodnotila, to bohatě stačilo.

Proto důrazně doporučuji být knezávislým informacím otevřený. Nedůvěřovat slepě jen jednomu zdroji. Ostatně kdo má svědomí čisté anabízí služby férové, se nezávislému názoru nebrání.

1.3.3 Black box

Společným znakem podvodných společností je také nedostatek informací. Je celkem časté (ikdyž to zase není nutná podmínka), že podvodné společnosti mají velmi obecné názvy. Příkladem je právě Sovereign International. Velmi obecné sousloví, na které při hledání pomocí Googlu vypadne celá řada nerelevantních odkazů. Obtížně se tak zjišťuje, že podstatné informace kdispozici nejsou.

Internetové stránky podvodných společností mnohdy neuvádějí příliš konkrétních informací. Je celkem běžné, že na stránkách nejsou informace okonkrétních lidech, kteří za společností stojí (ale opět to není pravidlem).

Očinnosti podvodných společností nejsou kdispozici veřejně dostupné hodnověrné informace. Proklamované výnosy nejsou ověřeny auditory anení možné ověřit, že je jich skutečně dosahováno. Je celkem časté, že informace ozpůsobu dosahování zhodnocení nejsou uváděny přesně, ale jen nějakou obecnou proklamací.

Zpozornět bychom měli, pokud společnost působí ve virtuálních kancelářích. Ve virtuální kanceláři společnosti ve skutečnosti fyzicky nesídlí. Firma, která virtuální kanceláře pronajímá, poskytuje servis jako přebírání pošty nebo odpověď na telefonáty na pevnou linku apodobně. Pro nájemce to znamená úsporu oproti pronájmu fyzické kanceláře aumenší firmy nebo živnostníka to je pochopitelné. Uinvestiční společnosti, která by měla spravovat velký objem prostředků už méně. Zda se jedná ovirtuální kanceláře lze obvykle ověřit tím, že adresu zadáme do Googlu. Pokud se jedná ovirtuální kancelář, objeví se někde na předních místech při vyhledání adresy nabídka od společnosti, která je nabízí.

Také rozporuplné informace by nás měly varovat. Pokud se společnost tváří jako celosvětová, ale informace oní jsou například jen včeštině, nebo jen na českých stránkách, znamená to, že něco není úplně vpořádku.

Zvýšenou pozornost musíme věnovat tomu, když společnosti svěřujeme prostředky na její účty (nejedná se jen ozprostředkovatele nebo poskytovatele doporučení). Pokud někomu pošleme peníze, musíme být přesvědčení otom, že snimi udělá, co slibuje, aže nám je taky podle pravidel vrátí.

Peníze posíláme na účet ivpřípadě standardních investičních společností, pojišťoven, bank abrokerů. Ti však umí doložit, jakým způsobem snimi naloží. Zároveň se na ně vztahují zákony aregulace.

VČR by důležitým vodítkem měla být registrace uČNB. Důrazně doporučuji nesvěřovat žádné prostředky společnostem, které nemají platné registrace uČNB, nebo deklarují, že mají registrace pouze vtěžko dostupných místech, jako jsou Kajmanské ostrovy, ostrov Man adalší podobná místa. Jednak je ověření takové registrace problematické ajednak vpřípadě problémů asporů nebude vůbec levné najít právníka, který by se vprávech dané země vyznal.

Kdokoliv, kdo nabízí investiční služby vČR amyslí své podnikání zde vážně, by měl registraci uČNB mít.

1.4 Nemůže to být podvod, když na tom známý vydělal

1.4.1 Odkaz Charlese Ponziho

Uvedený příklad Sovereign International byl celkem primitivní formou podvodu. Oškubaní poslali peníze apak už nikdy neviděli ani korunu, respektive ani dolar. Nic sofistikovaného.

Uněkterých podezřelých společností se však setkáváme sodzbrojující námitkou. „Nemůže to být podvod, známý na tom už vydělal. Investoval peníze adostal tučný výnos.“

Vpředchozím podvodu jsme sice mohli vidět peníze přibývat virtuálně, na nějakém imaginárním výpisu, ale nebyly to skutečné zisky. Zpět jsme nedostali nic. Ale co společnosti, které jsou označovány za podvodníky akteré při tom vyplácí svým klientům celý nebo část výnosu? Ačasto to není výnos malý. Některé společnosti takto vydělají svým klientům idesítky procent ročně. Apřitom přinášejí velmi stabilní výnos, takže jsou vlastně „bez rizika“. Ne jako ty „hrozné“ akcie, co kolísají nahoru adolů, nebo spořicí účty, kde si hamižné banky berou velké poplatky anám nechají jen almužnu.

Není to přece jen tak, že tyto úžasné společnosti– stroje na peníze– pomlouvají jen závistiví konkurenti, kteří ničeho podobného nedosáhnou? Tyto argumenty se alespoň dozvíme na motivačních školeních aseminářích, které se nás pokusí uchvátit, adozvíme se to také od řady návštěvníků diskuzních fór, kteří to budou stejnými slovy popisovat pod každým článkem, který bude jejich milované finanční perpetum mobile hanět.

Ajaká je skutečnost? Podvodné společnosti, které vyplácí svým poškozeným vysoké zisky, fungují na bázi vypečeného systému, který si představíme. Tomuto systému se říká Ponziho schéma, podle šibala Charlese Ponziho, který tuto metodu proslavil. Ponzi nebyl první, kdo sněčím podobným přišel, stal se však známý díky vysokým ziskům, které sliboval, ataké díky tomu, kolik se mu podařilo zpronevěřit

1.4.2 Mezinárodní odpovědní kupóny– investiční zázrak

Carlo Pietro Giovanni Guglielmo Tebaldo Ponzi, známý pod zapamatovatelnějším jménem Charles Ponzi, byl italský imigrant, který do Ameriky přišel vroce 1903 doslova spár dolary vkapse. Ze začátku se živil, čím se dalo vněkolika státech USA aKanady. Chvílemi legálně, chvílemi zřejmě méně. Ikdyž ve své autobiografii považuje zatčení auvěznění za padělání šeku vKanadě za komplot jeho kamaráda (za kterého vzal na sebe vinu) aodsouzení za pašování imigrantů zKanady do USA za dílo nešťastné náhody.

Ve své kariéře, krátce před prvním zatčením, se vypracoval na manažera vKanadské bance Banco Zarossi, jejíž majitel Luigi Zarossi zřejmě zpronevěřil ašpatně investoval řadu svěřených prostředků. Ikdyž se Ponzi Zarossiho ve svých pamětech zastává atvrdí, že na něj někdo celou záležitost ušil, skutečnost byla taková, že pan Zarossi se svou rodinou amajetkem zmizel neznámo kde. Ponzi skončil vkanadském vězení. Tato kapitola jeho života jako by předznamenala idalší vývoj jeho „kariéry“, pro kterou si ho bude celý svět pamatovat.

Ta nejzajímavější část Ponziho života se začala psát vroce 1918. Ponzi se neustále snažil vymyslet anajít nějakou aktivitu, která by zněj konečně udělala boháče. Vdobě, kdy se snažil prosadit podnikatelský záměr založený na rozesílání obchodního průvodce obsahujícího reklamu ahledal pro svou ideu sponzory, kápnul na potenciální zlatý důl.

Když mu ze Španělska přišla žádost ojeden zvýtisků jeho průvodců, všiml si zajímavé věci týkající se mezinárodních odpovědních kupónů (international reply cupon IRC). Kupóny je možné vyměnit za poštovní známky. Využívají se, pokud zasíláme dopis do zahraničí achceme na něj odpověď. Adresát vcizí zemi si kupón vymění za známky apošle nám odpověď zpět. Protože iuvedený dopis žádal Ponziho ozaslání jeho průvodce, měl na sobě připnutý odpovědní kupón pro odpověď zUSA do Španělska. Čeho si Ponzi všiml, bylo, že kupón díky oslabení Španělské pesety stál ve Španělsku méně, než jaká byla hodnota známek, za které je bylo možné vAmerice vyměnit. Kupóny, které byly ve Španělsku nakoupeny za hodnotu odpovídající jednomu dolaru, bylo možné vUSA vyměnit za známky vhodnotě 1 dolaru a10 centů. Vpřípadě nákupu vItálii byl pak rozdíl mezi cenou nákupu aprodeje dokonce 2 dolary 30 centů. Následně si Ponzi telefonicky ověřil, že Americká pošta má povinnost kupóny přijmout avyplatit.

Tomu, co Ponzimu přišlo na mysl, se říká arbitráž. Vnejčistší formě se jedná ocelkem jistý abezpracný zisk, pokud na jednom trhu umíme něco nakoupit za jinou cenu, než jinde prodat. Vtomto případě byly předmětem arbitráže mezinárodní kupóny. VEvropě je šlo pořídit za nižší cenu, než za kolik je šlo vUSA směnit. Důvodem karbitráži je obvykle neefektivita na trhu. Vsoučasnosti je čistou arbitráž na finančních trzích prakticky nemožné najít, nebo na ní vydělat více, než kolik činí náklady. Pokud by se někde vyskytla acena na jednom trhu by byla cena nižší než na druhém, okamžitě by se zde zvýšila poptávka ata by tlačila na cenu, dokud by se nevyrovnala. Výsledkem by bylo, že by prostor pro bezpracný zisk zmizel.

Vraťme se však kPonzimu ajeho objevu. Vreakci na toto zjištění, aby si ověřil, že je to skutečně možné, Charles Ponzi poslal peníze do Španělska, Itálie aFrancie anetrpělivě očekával své kupónky. Když je dostal, běžel je hned vyměnit na bostonskou pobočku pošty. Obchod byl úspěšně dokonán afinanční perpetum mobile se zrodilo.

1.4.3 Mistr rychlého zbohatnutí

Charles Ponzi měl vždy hluboko do kapsy. Neměl mnoho prostředků, aby na mezinárodních kupónech mohl začít vydělávat. Proto začal shánět investory. Protože možný zisk byl ohromný, Ponzi neváhal svým klientům slíbit 50% výnos za pouhých 45 dní. Získal první investory aza jejich peníze nakoupil známky. Pak založil společnost Securities Exchange Company azačal přijímat vklady na další investice. Najal agenty, kterým platil provize zpřijatých vkladů. Výnos 50% za 45 dní byl skutečně impozantní. Atak se noví investoři jen hrnuli. Majetek, který Ponzi spravoval, narůstal aběhem krátké doby dosáhl několika milionů dolarů. Ve své autobiografii píše Ponzi až o15 milionech dolarů (což jsou desítky až stovky milionů dolarů dnes). Přitom stále vyplácel zajímavé zisky svým investorům.

ZPonziho se stal bohatý člověk, vážený arespektovaný. Investoři ho zbožňovali astáli fronty, aby uněj mohli investovat. Jak už to tak bylo, řada lidí uněj investovala všechny své úspory aněkteří se kvůli investici uněj dokonce zadlužili. Řada lidí ho opěvovala atěšila se, jak znich nadělá boháče. Vždyť zázračný pan Ponzi dokázal udělat zhodnocení vřádu stovek procent ročně, zatímco lakomí bankéři klientům nabídli sotva pár procent.

Zpeněz, které svým počínáním získal, dělal drahé nákupy ainvestice nejrůznějšího druhu. Dle svých slov měl velký problém si něco odepřít anekoupit si nějakou novinku, když na ni měl. Kromě jiného rád také skupoval banky.

Jedna znich mu obzvláště ležela vžaludku. Jednalo se obanku Hanover Trust, kde mu údajně nechtěli vminulosti poskytnout půjčku na podnikatelský záměr. Ponzi zde postupně navyšoval své vklady, až se stal jednoznačně největším vkladatelem. Mezitím na trhu skupoval její akcie asčástí akcionářů se domluvil. Pak přišel do banky anabídl, že odkoupí kontrolní balík akcií astane se členem představenstva aředitelem banky. Když byl odmítnut, chtěl okamžitě vybrat celý svůj vklad. To by banku zruinovalo, atak nakonec přistoupila na jeho nabídku. Bankéře, který mu před tím odmítl půjčit, si pak pozval na kobereček. Kupování bank, do kterých vkládal své prostředky, bylo jednou zjeho ziskových aktivit.

Problém scelým bohatstvím Charlese Ponziho byl, jak už bystrý čtenář jistě pochopil, že už vtom dávno nebyly žádné známky, žádné odpovědní kupóny. Vlastně vtom nebyly úplně od začátku. Po prvních nákupech si pošty vUSA aEvropě všimly těchto podivných aktivit azkrátka ajednoduše omezily prodeje mezinárodních kupónů. Mezitím Ponzimu narůstala aktiva pod správou aještě více se zvětšovaly jeho závazky, protože na každý přijatý dolar se Ponzi zavázal vyplatit 1 dolar a50 centů do 45 dnů.

Místo aby to Ponzi skončil hned na začátku azačal hledat jiný způsob obživy, vyřešil to tak, že znových vkladů začal vyplácet původní účastníky. Zřejmě doufal, že přijde na nějaký způsob jak celou záležitost urovnat achtěl si tím koupit nějaký čas. Ale jak objem vkladů rostl, zvětšovala se částka, okterou se hrálo. APonziho šance něco stím udělat dramaticky klesaly. Nezbylo mu než hrát tu hru dál, balamutit investory ipoštovní inspektory asnažit se udržet celé soukolí vchodu.

Přitom Ponzi čelil několika runům[4]. Při několika vlnách podezření od něj část investorů chtěla peníze zpět. Ponzimu se však podařilo peníze sehnat, investory vyplatit audržet se nad vodou. Bylo to iztoho důvodu, že velká část peněz ležela na vkladech ubank ačekala na vyplacení. To, že investory Ponzi vyplatil, paniku zase na chvíli uklidnilo ashow mohla pokračovat.

Pikantní také je, že vdobě Ponziho největší slávy vzniklo několik společností, které ho napodobily ataké deklarovaly, že dělají to samé. Tyto společnosti přebíraly Ponzimu některé zákazníky. Nemohl stím ale nic dělat. Kdyby odhalil, že jsou to podvodníci, ukázal by tím isám na sebe. Kromě toho ho zřejmě obíralo iněkolik zaměstnanců využívajících chaosu zpřítoku velkého množství peněz na jedné straně avyplácení na straně druhé.

1.4.4 Ober Petra, abys vyplatil Pavla

Následující schéma ilustruje, jak celý Ponziho business fungoval. Noví investoři vkládají peníze. Jejich vklady však nejsou investovány, ale jejich velká část je použita na vyplacení výnosů starších vkladatelů. Proto se tomuto systému říká obrat Petra kvyplacení Pavla, obrat jednoho zúčastníků, aby mohl být vyplacen jiný. Vtomto případě zvkladů nových účastníků jsou vypláceni ti původní.

Obrázek 1 Ponziho Schéma

Dokud vkladatelů přibývá, je možné stále vyplácet výnosy. Když vklady přibývají dostatečně rychle, mohou být výnosy vysoké. Ponzi takhle dokázal vyplácet 50% výnosy za 45 dní, ikdyž to je docela extrém. Každopádně podvodům spodobným systémem se od dob Charlese Ponziho přezdívá Ponziho schéma.

Důležité vlastnosti Ponziho schématu jsou:

• Podvody založené na tomto principu mohou vyplácet výnosy. To, že počáteční investoři inkasují peníze, neznamená, že nejsme klamáni. Pokud vás někdo láká na zaručenou investici, slibující vysoké zisky, buďte ostražití. Aikdyž vám dotyčný bude říkat– „ale to nemůže být podvod, já už jsem ztoho peníze dostal“ tak to stále neznamená, že se jedná očistou hru. Pokud se jedná opodvod na bázi Ponziho schématu, tak bude dostávat zisky izvašich peněz.

• Tyto podvody nevytvářejí žádný zisk, peníze se jen přerozdělují. Naopak jsou zde náklady na provize pro agenty, kteří získávají nové vklady asamozřejmě peníze pro tvůrce schématu. Výsledek je ten, že závazky (prostředky které mají být vyplaceny) převažují aktiva (prostředky, které jsou kdispozici). To jinými slovy znamená, že vsystému není tolik peněz, kolik je naslibováno.

• Podvody založené na tomto principu mohou trvat iněkolik let, než se vše provalí, nebo zhroutí. Záleží na tom, jak rychle noví účastnící ajejich peníze přibývají na jedné straně ana druhé straně jak rychle jsou vypláceny. Pokud je zachován rozumný poměr výnosů, podvod může trvat roky, nebo dokonce desetiletí (jako vpřípadě Bernarda Madoffa, kterému se budeme věnovat dále).

Ne všechny peníze se vpodobných podvodech ztratí. Může se stát, že někteří investoři na tom dokonce vydělají. Teoreticky lze spekulovat, když se nějaké nadějné Ponziho schéma objeví, že vydrží apůjde na tom ještě něco trhnout. Ktomu lze říci to, že podobné „projekty“ obvykle padají poměrně náhle abez varování. Investoři, nebo spíše oběti, si tak nikdy nemohou být jisti.

Druhá věc je, že takový postup není morální. Pokud si uvědomujeme, že jde opodvod achceme se na něm přiživit, tak se prakticky sami na podvodu podílíme. Vtakovém případě nelze se stoprocentní jistotou vyloučit, že se za takové chování jednou nebudeme smažit vohni pekelném. To je ovšem záležitost na jinou analýzu. Kromě soudu posledního nás však může postihnout isoud světský zde na zemi. Aten může rozhodnout, že se část peněz bude vracet.

1.4.5 Rychle nabyl, rychle pozbyl

Zbývá tedy zodpovědět otázku, jak dopadl Charles Ponzi ajeho báječné 50% zhodnocení. Jak jsme již poznamenali, Ponzi všem vesele vyprávěl, jak vydělává na rozdílu vcenách mezinárodních odpovědních kupónů. Pro každého, kdo se ptal, měl připravenu řadu argumentů avýpočtů, které jeho verzi příběhu potvrzovaly. Ponzi jakéhokoliv oponenta obrazně řečeno utloukl argumenty. Není překvapivé, že Ponziho často navštěvovali poštovní inspektoři. Jestli něco Ponzimu fungovalo, tak to byla jeho vyřídilka. Vždy se mu podařilo je uchlácholit. Ato ipřes to, že pokud by měl pravdu, muselo by být voběhu asi tisíckrát více odpovědních kupónů, než kolik jich vůbec existovalo.

Vše se ale začalo hroutit vlétě roku 1920. OCharlesu Ponzim vyšlo několik negativních článků. Jeden znich připomínal jeho minulost vkanadském vězení, další upozorňovali, že je insolventní. Články vedly ksérii výběrů, které stále ještě ustál. Jeho aktivity však začali prošetřovat okresní astátní návladní. Ponzi souhlasil sauditem. Věděl, že jeho závazky jsou vyšší než aktiva. Ale domníval se, že auditory dokáže oklamat účetním trikem, kdy vykáže jako svoje některá aktiva banky Hanover Trust, kde měl velký podíl akřeslo ředitele. Ve víru událostí se mu to však nepodařilo. Auditor zjistil, že závazky nesedí aPonzi tak není solventní. Ze setkání sauditorem astátním návladním putoval rovnou do vězení.

Jak Ponzi ve své autobiografii poznamenává, dům zkaret se zhroutil abublina splaskla. Zuznávaného pana „get quick rich“ Ponziho se stal podvodník alhář. Celá akce při tom běžela ani ne rok. Od konce roku 1919 do srpna roku 1920. Investoři Ponzimu svěřili celkem asi 15 mil. dolarů (vdnešních cenách asi 10x tolik). Zpět dostali asi 1/3 vložených peněz. Ponzi si za celou show nakonec odseděl jen 3,5 roku. Protože se nepoučil azkoušel se podobnými akcemi živit inadále, šel si sednout ještě na 7 let anakonec byl vyhoštěn ze Spojených států.

1.5 Rekordman hodný strýček Bernie

1.5.1 Investice jen pro vyvolené

Ponzi dal podvodu, kde se zisky vyplácí znových vkladů, jméno. Nedávno jsme se však dočkali něčeho těžko uvěřitelného. Vroce 2008 se zhroutilo zatím největší anejdéle působící Ponziho schéma (kromě jiného– vtom roce se totiž zhroutilo ledacos). Jeho autorem byl Bernard Lawrence Madoff, láskyplně nazývaný strýček Bernie. Kdyby se schéma nejmenovalo Ponziho, jistě by zasluhovalo jmenovat se Madoffovo. Celkový odhadovaný rozsah podvodu byl až 65 mld. dolarů. Celý systém přitom fungoval možná až neuvěřitelných 50 let od úplného začátku Bernieho investiční kariery.

Na začátku byl Madoff obchodníkem spodřadnými akciemi tzv. pink sheets (protože se jejich kurzy ve Financial Times tiskly na růžový papír), které se nedostaly na prestižní Newyorskou burzu. Vroce 1960 mu bohatý známý Carl J. Shapiro svěřil na zkoušku prvních 100 tis. dolarů. Madoff peníze zhodnotil aShapiro mu svěřil další prostředky do správy. Zároveň se oinvestičních úspěších mladého Madoffa zmínil svým přátelům vžidovské komunitě aiti měli zájem investovat. Bernie ze svěřených peněz generoval pěkné výnosy aje pravděpodobné, že již tehdy to bylo díky systému vyplácení zisků znových vkladů.

Bernie Madoff vté době vyplácel stabilně velmi vysoké zisky. Hodnota investice prakticky nekolísala avýnosy se pohybovaly kolem 20%. Investoři, kteří Berniemu svěřili své peníze, byli velmi spokojeni adoporučovali ho dále svým známým apřátelům.

Kromě zisků areferencí stabilní přísun peněz zajišťovala také určitá exklusivita, kterou Madoff kolem sebe vytvořil. Sám nikdy nikoho nepřemlouval. Dával najevo, že onové investory příliš nestojí adychtivým investorům odpovídal, že fond je uzavřený anelze do něj vstupovat. Zdálo se, že všichni chtějí sMadoffem investovat, ale dostat se kněmu nebylo snadné. Sinvestory se příliš nebavil aodkazoval je na lidi kolem sebe.

Nové peníze mu pak zajišťovala síť spřízněných fondů ijednotlivých lidí. Jedním znich byl například zeť Carla Shapira Robert Jaffe. Muž, který se kmajetku dostal tím, že se vhodně přiženil, se uměl pohybovat ve vysoké společnosti židovské smetánky. Tam pak jakoby mimochodem hovořil osvých dobrých kontaktech na Madoffa aotom, že exklusivní investici může zajistit. Řada investorů ani netušila, že inkasuje znových klientů provize. Považovali to prostě za přátelskou nabídku kinvestování, kterou jim mezi řečí přednesl někde na golfu.

1.5.2 Podezřele stabilní výnosy

Madoffův fond přinášel kolem 20% až do devadesátých let. Pak se výkonnost trochu zhoršila av90. letech fond stabilně přinášel 15% , od nového tisíciletí 10% a5% vposledních letech. Výnosy byly neuvěřitelně stabilní. Za celou dlouhou dobu měl fond jen pár ztrátových měsíců.

1.5.3 Zdroje vyschly, impérium se hroutí

1.5.4 Selhání kontrolních mechanismů

1.6 Šílenství, které zachvátilo Albánii

1.7 Dubajské indicie

• komodity;

1.7.1 Filtr na nezkušené

1.7.2 Kdo se směje naposledy

1.7.3 Hořký konec

1.8 Připoutejte se prosím

1.8.1 Kruté počty

1.8.2 Pračka na mozky za všechny peníze

1.8.3 Proč multi level marketing není pyramidová hra

1.8.4 Ponzi nebo pyramida

1.9 Jak (ne)naletět podvodníkům

1.9.1 Podvody kolem nás

1.9.2 Pozor na varovné signály

1.9.3 Před každou investicí prověřte dostupné informace

1.9.4 Nebuďte chamtiví anenechte se manipulovat

Table of Contents

Věnování

Předmluva autora

1. Finanční podvody – chudým rychle a snadno

1.1 Vezměte si mé peníze

1.2 Nakupte si zlevněné akcie

1.2.1 Když ptáčka lapají, pěkně mu zpívají

1.2.2 Konec pohádky

1.3 Různé scénáře, stejné konce

1.3.1 Neodolatelná nabídka od přítele na telefonu

1.3.2 Kdo by nechtěl výnosy bez rizika

1.3.3 Black box

1.4 Nemůže to být podvod, když na tom známý vydělal

1.4.1 Odkaz Charlese Ponziho

1.4.2 Mezinárodní odpovědní kupóny – investiční zázrak

1.4.3 Mistr rychlého zbohatnutí

1.4.4 Ober Petra, abys vyplatil Pavla

1.4.5 Rychle nabyl, rychle pozbyl

1.5 Rekordman hodný strýček Bernie

1.5.1 Investice jen pro vyvolené

1.5.2 Podezřele stabilní výnosy

1.5.3 Zdroje vyschly, impérium se hroutí

1.5.4 Selhání kontrolních mechanismů

1.6 Šílenství, které zachvátilo Albánii

1.7 Dubajské indicie

1.7.1 Filtr na nezkušené

1.7.2 Kdo se směje naposledy

1.7.3 Hořký konec

1.8 Připoutejte se prosím

1.8.1 Kruté počty

1.8.2 Pračka na mozky za všechny peníze

1.8.3 Proč multi level marketing není pyramidová hra

1.8.4 Ponzi nebo pyramida

1.9 Jak (ne)naletět podvodníkům

1.9.1 Podvody kolem nás

1.9.2 Pozor na varovné signály

1.9.3 Před každou investicí prověřte dostupné informace

1.9.4 Nebuďte chamtiví a nenechte se manipulovat