Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Doc. Mgr. Martina Bašková, PhD.

METODIKA PSYCHOFYZICKÉ PŘÍPRAVY NA POROD

Recenzentky:
doc. PhDr. Adriana Repková, PhD.
Mgr. Věra Vránová, Ph.D.
PhDr. Radka Wilhelmová, Ph.D.

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2015
Cover Photo © allphoto, 2015

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
jako svou 5845. publikaci

Překlad Ludmila Míčová
Odpovědná redaktorka Karla Hejduková
Sazba a zlom Filip Bartiš – FLAdizajn
Perokresby dle podkladů autorky překreslila Jana Nejtková.
Počet stran 112
Vydání první, Praha 2015

Vytiskla Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Autorka a nakladatelství děkují společnosti Johnson & Johnson, s.r.o. za podporu, která umožnila vydání publikace.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-247-9728-1 (ePub)
ISBN 978-80-247-9727-4 (pdf)
ISBN 978-80-247-5361-4 (print)

Úvod

Předkládaná publikace se zaměřuje na otázky v oblasti přípravy na porod z pohledu porodní asistence a příbuzných oborů. Psychofyzická příprava na porod a její možnosti byly už předmětem zájmu v mnohých předcházejících pracích, ale v této publikaci přistupujeme k dané problematice z hlediska potřeb porodní asistence v interdisciplinárním kontextu.

Snahou autorky bylo po delším časovém odstupu doplnit nedostatek tohoto druhu literatury v Čechách a na Slovensku. Cílem bylo sumarizovat nejnovější teoretická východiska, která jsou doložená domácími i zahraničními vědeckými studiemi, výsledky výzkumů autorky a také jejími teoretickými a praktickými zkušenostmi z dané problematiky. Zároveň vychází z platných právních norem týkajících se psychofyzické přípravy a kompetencí porodních asistentek. Potřeba psychofyzické přípravy na porod v současnosti narůstá z hlediska zefektivňování a zkvalitňování poskytování zdravotnické péče o těhotnou, rodičku, šestinedělku a novorozence.

Zaobírá se hlavními komponenty správného vedení, obsahovou náplní i organizací vedení kurzů psychofyzické přípravy na porod. Popisuje faktory ovlivňující její průběh a management přípravy na porod, šestinedělí a péči o novorozence.

Publikace je určená studentům zdravotnických věd, zejména v oblasti porodní asistence, ošetřovatelství a medicíny a jiných zdravotnických oborů. Kromě toho může sloužit také ostatní odborné veřejnosti přicházející do kontaktu s touto problematikou.

doc. Mgr. Martina Bašková, PhD.

listopad 2014

1

Prenatální péče

Prenatální péče poskytuje péči omatku aplod vprůběhu období těhotenství. Pro pochopení úloh avýznamu prenatální péče je třeba vprvní řadě znát fyzické apsychické adaptační změny související stěhotenstvím. Nazákladě těchto vědomostí se posuzuje zdravotní stav těhotné ženy vrámci pravidelných preventivních prohlídek.

1.1Psychická adaptace natěhotenství

Těhotenství představuje jedno zvývojových období vživotě ženy, tj. období výrazných změn. Snaží se ztotožnit snovou životní rolí. Je třeba modifikovat vžité modely chování, odněkterých úplě upustit aosvojit si nové. Tato přechodná fáze vede kpocitům úzkosti, zmatku, strachu ačasto inostalgii. Důležitou součástí nové role je, aby byla těhotná žena akceptovaná svým okolím.

Změny vtěhotenství, ať už ztělesného nebo psychického hlediska, je možné rozdělit podle jednotlivých trimestrů:

VI. trimestru je těhotná žena zaměřená nasebe, může se projevit jako introvert, sleduje vlastní tělo, ztotožňuje se stěhotenstvím prostřednictvím prvního odborného vyšetření. Úlohou tohoto období je přijetí těhotenství. Zhlediska afektivity je typická rozladěnost, nejistota análadovost. Často se vprůběhu těhotenství umatek iuotců manifestují latentní anevyřešené konflikty, které nesouvisí stěhotenstvím jako takovým, sahají daleko doživota jedince atěhotenstvím jsou aktualizovány. Vtěchto případech dává těhotenství jedinečnou možnost budoucím rodičům, zapomoci porodní asistentky nebo případně psychologa, řešit tyto problémy aurychlit vlastní psychický vývoj.

Těhotná žena (ataké pochopitelně „těhotný otec“) není jen pasivní nositelkou nebo přijímačem rostoucího plodu, ale velmi aktivní účastník vzájemného psychobiologického dialogu. Těhotné ženě je třeba přiznat kompetence velkých kreativních možností pro sebe idítě vprůběhu těhotenství atéž prenatálnímu dítěti kompetenci rovnocenného partnera vtomto dialogu (Freybergh, 2013).

Druhý trimestr začíná ve13. týdnu těhotenství, první pohyby plodu se objevují v18.–20. týdnu těhotenství. Těhotná žena se cítí relativně dobře, snaží se co nejvíc spolupracovat se zdravotnickým personálem avést zdravý životní styl. Úkolem druhé fáze je přijetí dítěte jako nezávislého samostatného jedince.

Prenatální dítě je aktivním partnerem vtěhotenství ato nejen partnerem vefyziologických, ale ipsychických asociálních funkcích. Interakce mezi matkou adítětem vtěhotenství nemá tedy jen biologický, ale ipsychologický asociální charakter. Prenatální dítě je velmi aktivním avnímavým „pasažérem vděloze“. Vývoj všech jeho funkcí je vkaždé vývojové fázi kvalitativně rovnocenný adítě je pocelou dobu tohoto prenatálního vývoje zkvalitativního hlediska stejně zranitelné.

Třetí trimestr je obdobím zvýšených nároků azátěže namateřský organizmus. Vtomto období se mohou objevit obavy zpředčasného porodu aporodu jako takového. Mysl achování ženy vtomto období je charakterizováno „stavěním hnízda“, připravuje svoje prostředí napříchod novorozence. Afektivní reakce vprůběhu tohoto časového úseku se projeví silnými protichůdnými pocity zranitelnosti, obavy oprůběh těhotenství, strach zporodu najedné straně anadruhé straně se těhotenství stává nepohodlným. Těhotenství se může stát zdrojem významné úzkosti atačasto bývá spojená sprožíváním úzkostných stavů anepohody. Období poporodu je rizikovým obdobím pro vznik azhoršení úzkostných poruch. Etiopatogeneticky významnou úlohu představují faktory biologické (hormonální atěhotenské změny organizmu) apotíže znichpocházející (vtěhotenství ašestinedělí), apsychosociální (zvýšená míra stresu anedostatečná sociální podpora). Úzkost se projevuje problémy sakceptováním ženské role uprvorodiček, (manželskými) partnerskými problémy, poruchami spánku, případně ambivalentními nebo negativními pocity vůči dětem. Významný ahlavní problém je strach zporodu aporodní bolesti, mateřská separační úzkost afobické vyhýbání se dítěti. Další příčiny úzkosti vgraviditě byly zdokumentovány nasouboru těhotných žen, které byly vyšetřeny pro obavy zporodu. Nejčastěji udávaly nedůvěru kpersonálu (73 %), strach zvlastní neschopnosti (65 %) strach ze své smrti asmrti dítěte (55 %), strach znesnesitelné bolesti (44 %) astrach ze ztráty sebeovládání (43 %). Tři sledované skupiny těhotných žen prvorodiček, těhotných spředcházejícím komplikovaným anekomplikovaným porodem se lišily jen vjednom kritériu: strach ze smrti se častěji vyskytoval užen spředcházejícím komplikovaným porodem.

Práce vtéto oblasti nezjistily přímý vztah mezi úzkostí anižší porodní hmotností dítěte, stejně jako předčasným aindukovaným porodem aanestezií vprvní adruhé době porodní. Jiné studie poukazují nastrach zporodu veIII. trimestru, kdy se signifikantně zvýšilo riziko následného akutního porodu sekcí. Naopak, psychoterapeutická podpora žen, které se obávají porodu, může snížit počet porodů císařským řezem až o50 %.

Úkolem III. trimestru, atohlavně vposledních čtyřech týdnech těhotenství je příprava naporod aexistenci nového člena rodiny. Významné místo tu má porodní asistentka, která při vedení předporodní přípravy naporod může snížit obavu astrach zporodu.

Vprůběhu těhotenství aponarození dítěte dochází kvývoji mateřské identity, jedinečné pro každé dítě. Vprocesu adaptace namateřskou roli se žena snaží vyrovnat svývojovou krizí provázející těhotenství. Jako adaptační mechanizmy se postupně uplatňují proces imitace, hraní role, fantazie, introjekce, projekce anakonec akceptace nebo zamítnutí. Jejich cílem je integrovat vlastní osobu donové role.

Adaptační mechanizmy natěhotenství:

Imitace – proces, kdy se žena snaží osvojit si úlohu prostřednictvím napodobování chování osob, které už jsou vdané roli, nebo už vní byly. Příkladem může být oblékání se dotypických těhotenských šatů.

Hraní role – je chování, kdy se žena snaží vyzkoušet svoji novou roli, jako například vyhledávání situace, kde se může starat omalé dítě.

Fantazie – rozvíjí se vmyšlenkách, má podobu obav, přání apředstav obudoucím mateřství.

Introjekce – je proces, kdy žena přijímá apřebírá cizí názory amotivy odosob, které jsou už vroli matky.

Projekce – představuje si samu sebe vdané situaci.

Nazákladě tohoto procesu změn přijme svou roli, atehdy můžeme hovořit oakceptaci, nebo naopak když je pro ni nevhodná, následuje zamítnutí.

Psychické změny vtěhotenství se projevují především voblasti emocionální, tj. vcitové reaktivitě. Intenzita projevu změněné emocionality je závislá naosobnostním charakteru těhotné ženy anajejím okolí. Ipři pozitivním postoji ktěhotenství je normální, že se objeví protichůdné projevy. Projevují se strachem odítě, obavou znových povinností azodpovědnosti. Vneposlední míře přichází také strach zporodu, který se kekonci těhotenství stupňuje.

Tím, že přiznáváme těhotným ženám aprenatálnímu dítěti vysokou kompetenci atéž zodpovědnost, nesmíme ale nadruhé straně unich vyvolat potenciální nebo skutečné pocity viny. Úkolem poradců je informovat matku ojejích kreativních možnostech vespoluvytváření optimálního těhotenství, ale současně jí umožnit tolerantní pohled navlastní situaci, která sama osobě není vždy optimální amůže představovat objektivní asubjektivní, emočně psychické isociálně ekonomické problémy. Těhotenství je vždy dynamickým procesem konstantně fluktujících emocí, postojů ataké intelektuálních hodnocení.

Prenatální fáze života nám dává ojedinělou aneopakovatelnou příležitost kprimární prevenci onemocnění vevšech sférách jednotného lidského organizmu ajeho sociálního prostředí adává možnost zajištění optimálního vývoje ktělesnému, duševnímu asociálnímu zdraví jedince. Stímto neoddělitelně avitálně souvisí otázka respektu života jako takového, bez kterého není možná ani prevence aani zdraví. Optimalizace prenatálního období života člověka může vést nejen kezdraví, ale ikcivilizovanému přátelskému amírumilovnému soužití lidí anárodů bez násilí ahrůz. Ktomu je potřebná prvopočáteční výchova člověka krespektu pro všechno živé akpocitu nesmírné zodpovědnosti ktomuto životu.

Tyto změny se ale netýkají jen těhotné ženy aprenatálního dítěte, ale iotce dítěte ataké členů její rodiny. Významnými psychickými změnami procházejí iděti, které se musí vyrovnat snovou rolí. Reakce staršího dítěte je zpravidla ovlivněná postojem rodičů, ale je též založená navlastní vývojové úrovni dítěte. Členové rodiny procházejí změnami identity, mění se jejich postoj kženě – matce. Vněkterých případech se popisuje uotců syndrom „couvade“, tj. přítomnost somatických symptomů těhotných žen (Rastislavová, 2008).

1.2Fyzická adaptace natěhotenství

Těhotenství způsobuje změny téměř vevšech orgánech. Fyziologické, biochemické aanatomické změny odrážejí adaptaci organizmu ženy nanároky vyvíjejícího se plodu, stejně jako adaptační změny zabraňující poškození organizmu ženy vprůběhu těhotenství, porodu nebo šestinedělí.

Adaptační změny organizmu indukované těhotenstvím jsou většinou reverzibilní avracejí se napůvodní úroveň jako před těhotenstvím vprůběhu několika měsíců poporodu nebo poukončení kojení.

Tabulka 1 uvádí přehled fyziologických změn ajejich subjektivního vnímání těhotnou ženou.

Odchylky těhotenských změn odfyziologické normy představuje zvýšené riziko, které vurčitých případech může způsobit izhoršení zdravotního stavu těhotné ženy, plodu nebo zapříčinit potrat nebo předčasný porod. Proto má unás každá těhotná žena vobdobí gravidity nárok naprenatální péči.

Tab. 1 Fyziologické adaptace během těhotenství

Orgánový systém

Fyziologické změny

Subjektivní vnímání

Endokrinní systém

(má zvláštní význam, protože reguluje průběh těhotenství)

Lidský choriogonadotropin je produkovaný buňkami tvořícího se trofoblastu od9. do10. dne gestace.

Většina těhotenských testů je založená naměření zvyšující se hladiny tohoto hormonu. Považuje se zapříčinu nauzey provázející začátek těhotenství.

Estrogen se vytváří vplacentě po12. týdnu gestace; potlačuje ovulaci, inhibuje laktaci, podporuje růst prsou, dělohy avagíny.

Zvýšení citlivosti prsou. Amenorea.

Růst dělohy.

Progesteron je produkován žlutým tělískem anásledně se vytváří vplacentě po 12. týdnu gestace; zodpovídá zavývoj mléčných žláz, relaxuje hladké svalstvo.

Zvýšení citlivosti prsou.

Zabraňuje kontrakcím dělohy.

Může vést kvarixům žil, zácpě avyššímu riziku infekce močových cest.

Tyroid – stimulující hormon (TSH): stimuluje metabolizmus prostřednictvím tyroxinu.

Návaly horka.

Melanocyty – stimulující hormon: vprůběhu těhotenství se zvyšuje jeho tvorba.

Ztmavnutí pokožky, linea nigra, chloasma gravidarum, ztmavnutí okolí dvorců prsou.

Metabolizmus atělesná hmotnost

Metabolické změny ovlivňují také hormony, které se aktivizují během těhotenství. Vposledních 3 měsících těhotenství je energetická potřeba vyšší o15–20 %. Zvyšování tělesné hmotnosti je způsobené růstem dělohy, plodu, placenty, zvětšováním objemu prsou apřibývajícím množstvím vody vtěle.

Objektivním ukazatelem je BMI, který se pro značnou variabilitu hmotnosti během těhotenství nepočítá.

Doporučený hmotnostní přírůstek se odvíjí odBMI před začátkem těhotenství (Hronek, 2004).

•BMI 18,5–19,9: hmotnostní přírůstek 12,5–18 kg

•BMI 20,0–25,9: hmotnostní přírůstek 11,5–16 kg

•BMI ≥ 26: hmotnostní přírůstek 7–11,5 kg

•BMI více než 29: hmotnostní přírůstek nejméně 7 kg

•při dvojčatech: hmotnostní přírůstek 16–20,5 kg

•při trojčatech: hmotnostní přírůstek 16–23 kg

Přírůstek hmotnosti podle orgánů:

•prsa 1–1,5 kg

•děloha 0,5–1 kg

•plod aplacenta 5 kg

•voda aminerály 1–1,5 kg

•přírůstek tuku 4–4,5 kg

Kardiovaskulární systém

srdce

Objem srdce se postupně zvětšuje, kekonci těhotenství je větší o12 %.

Srdeční výdej se zvyšuje o40 %, začíná se zvyšovat od8. týdne těhotenství smaximem ve30.–34. týdnu. Odtohoto času se nemění až doporodu.

krevní obraz

Normální počet erytrocytů je 4,5 mil. Utěhotné ženy je nejnižší ve30. týdnu těhotenství adosahuje hodnotu 3,7. Potom se už počet červených krvinek nemění.

Bušení srdce.

Normální frekvence srdce je 60–80/min. Kekonci těhotenství se zvyšuje o15 úderů/min.

Až 90 % žen má systolický šelest vdůsledku zvýšeného tepenného objemu.

Anemie.

Respirační systém

15–20% zvýšení požadavku nakyslík; zvýšená výměna plynů.

Dyspnoe během pozdních stadií těhotenství (III. trimestr).

Gastrointestinální systém

Relaxace gastrointestinálního systému, hlavně působením progesteronu, stlačování vnitřních orgánů.

Vněkterých aspektech je zvýšená činnost jater (vyšší hodnota alkalické fosfatázy, vyšší tvorba cholesterolu, globulinů, nižší tvorba albuminu).

Pocit plnosti.

Zácpa.

Konzumace menších dávek jídel – tlak dělohy nažaludek (možnost kompenzovat konzumaci menších dávek jídla).

Renální systém

Zvýšení průtoku krve ledvinami zvyšuje až o50 % glomerulární filtraci.

Časté nutkání namočení, hlavně vI. trimestru (hyperemie) aveIII. trimestru (způsobené tlakem dělohy namočový měchýř).

Vyšší riziko vzniku infekce močových cest.

Orgánový systém

Fyziologické změny

Subjektivní vnímání

Reprodukční systém

děloha

Hmotnost netěhotné dělohy je 70 g aobjem její dutiny menší než 10 ml. Vprůběhu těhotenstvícelkově naroste zpřibližně 70 g až do1 kg.

Vobdobí porodu váží děloha 1100 g amá objem 5–20 litrů, někdy ivíce.

Zvýšení krevního zásobování.

Změny tělesného vzhledu:

•Ve12. týdnu fundus uteri sahá kestydké kosti.

•Ve24. týdnu je možné fundus uteri nahmatat vúrovni pupku.

•Ve36. týdnu děloha sahá poprocessus xyphoideus.

vagína

Zvyšuje se její prokrvenost, podporuje růst aestrogeny podporují tvorbu hlenu.

Hlen je bělavý, není zbarvený, nejsou přítomny známky zánětu.

Zvýšení výtoku zpochvy (množství hlenu stoupá vpředporodním období).

Prsa

Estrogeny stejně jako progesteron podporují růst aprokrvení prsou.

Zvětšení ahyperpigmentace prsních dvorců se zvýrazněním papil Montgomeryho žlázek.

Viditelné cévní změny, od16. týdne se může tvořit kolostrum.

Kostní systém

Progesteron změkčuje ligamenta, což je potřebné během porodu.

Může se vyskytnout bolest zad nebo zvýšení zakřivení páteře.

1.3Charakteristika prenatální péče

Význam prenatální péče:

1.Zdravotní význam

•včasné podchycení aevidence

•včasná příprava naporod amateřství

•včasný záchyt rizikových faktorů, diagnostika aléčba patologií

2.Sociálně-pracovní aprávní význam

•úprava pracovních poměrů

•sledování sociálních arodinných poměrů

•vedení příslušné dokumentace.

•hypoxických plodů,

Zjištění anamnézy

1.4Porodní plán

Literatura