Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Selingerová Ludmila

V trávníku
Pohádky s krovkami

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7 jako svou 5638. publikaci

Ilustrace Eva del Risco Koupová
Ilustrace na str. 74–76 Johana Selingerová
Realizace obálky Vojtěch Kočí
Sazba Vojtěch Kočí
Odpovědná redaktorka Michaela Průšová
Počet stran 80
První vydání, Praha 2014
Vytiskla tiskárna FINIDR, s.r.o., Český Těšín

© GRADA Publishing, a.s., 2014
GRADA Publishing: tel.: 234 264 401, fax: 234 264 400,
www.grada.cz

ISBN 978-80-247-5292-1

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Štěpán Böhm

ISBN 978-80-247-9444-0 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-9445-7 (ve formátu EPUB)

O zamilované kudlance

Byl krásný letní den. Slunce zalévalo palouček teplou září, vítr si pohrával se stébly trávy, zkrátka pokojné odpoledne uprostřed přírody. Na jednom ze stébel zrovna číhala na kořist Kudlanka Blanka. Pokud byste, děti, nevěděly, jak taková Kudlanka vypadá, povím vám, že je trochu jako luční kobylka, jenže mnohem hrozivější. Má trojúhelníkovou hlavu svypoulenýma očima, dlouhé, silné nohy, ze kterých lapený úlovek nemá šanci prchnout, akusadla jako ze železa. Opravdový dravec ve světě hmyzu. Pokud pomineme ten strašidelný vzhled, je to zvířátko jako každé jiné, se svými starostmi, životním posláním aproblémy.

Taková normální Kudlanka byla inaše Blanka. Když trochu povyrostla, osamostatnila se avydala se na dráhu dospělého jedince. Trávila čas lovem, hrami, opečováváním svého stébla auvažováním osvětě. Vedla si celkem dobře, ale jedna věc ji moc trápila. Byla to láska. Tolik se oní vyprávělo, každý den sledovala kolem sebe zamilované páry motýlů, ptáčků abrouků. Musí být krásné mít někoho, kdo vás miluje, žije svámi, stará se ovás… Ve světě Kudlanek však pro lásku není místo. Když nadejde čas páření, každá slečna Kudlanka si sice najde partnera, jenže když ho už nepotřebuje, tak ho prostě zažene anemá-li dostatek potravy, dokonce ho sežere. Sama pak naklade vajíčka, ze kterých se vylíhnou larvy. Ano, takhle smutně končí namlouvací rituál tohoto druhu. To Blance nenechalo spát. Nedokázala si představit, že bude pořád sama apak, když svého muže konečně objeví, využije ho apak si na něm pochutná. Usoudila, že na vlastní pěst prozkoumá, jak to chodí ujiných druhů zvířat apoté se rozhodne, jak se svým životem ohledně lásky naloží.

Opustila domácí stéblo azapočala svou pouť za poznáním toho něžného citu. Jako první narazila na majestátní mraveniště. Zastavila prvního mravence, co kolem běžel, azeptala se ho:

„Pověz, milý bratře hmyzí, jestli ti je láska cizí.
Máš svou milou? Máš ji rád?
Nebo radši sám jsi snad?“

Mravenec se podíval na Blanku apověděl jí:

„To je tak smutné, většina mravenců ani nemá na lásku právo atěch pár princů aprincezen na sebe mají jediný den!“ pomyslela si Blanka. „ Ale určitě se mi podaří najít jiný druh, kde jsou spolu dva šťastní až na věky!“ Stouto nadějí se vydala hledat další hmyz, který by jí poradil. V tom potkala skupinku červených Ruměnic. Těch, co žijí na každé zahradě. Hned kjedné přistoupila azeptala se:

„Pověz, milý bratře hmyzí, jestli ti je láska cizí.
Máš svou milou? Máš ji rád?
Nebo radši sám jsi snad?“