Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Lukáš Kolarčík, DiS., Ing. Václav Dedek, MUDr. Michal Ptáček

Příručka pro sestry v oftalmologii

Hlavní autor:

Mgr. Lukáš Kolarčík, DiS.

(Oční klinika FN Ostrava; OU v Ostravě, LF, Ústav ošetřovatelství a porodní asistence)

Spolupráce na kapitolách souvisejících s přístrojovou technikou:

Ing. Václav Dedek

(Oční klinika FN Ostrava; VŠB – TU Ostrava, Fakulta elektrotechniky a informatiky, Katedra kybernetiky a biomedicínského inženýrství)

Spolupráce na kapitolách souvisejících s ošetřovatelskými postupy v oftalmologii:

Bc. Jana Dvořáková, DiS.

(Oční klinika FN Ostrava)

Spolupráce na kapitole Přednemocniční péče a první pomoc:

MUDr. Michal Ptáček

(Klinika infekčního lékařství FN Ostrava; Fakulta bezpečnostního inženýrství VŠB – TU Ostrava; ZZS Moravskoslezského kraje)

Spolupráce na kapitole Léky v oftalmologii:

MUDr. Veronika Kolarčíková

(Oční klinika FN Ostrava)

Užitečné poznámky a rady:

MUDr. Petr Mašek, CSc., FEBO

(přednosta Oční kliniky FN Ostrava)

Recenze:

Mgr. Žofie Schneiderwindová

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2016

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2016

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 6320. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Ivana Podmolíková

Sazba a zlom Karel Mikula

formát ePub Štěpán Böhm

Foto na obálku Mgr. Lukáš Kolarčík, DiS.

Fotografie Ing. Václav Dedek, Bc. Jana Dvořáková, Mgr. Lukáš Kolarčík, DiS., archiv Oční kliniky FN Ostrava

Kresby Tomáš Bíroš

Počet stran 160

1. vydání, Praha 2016

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Autoři a nakladatelství děkují firmám za podporu při vydání publikace.

Zvláštní poděkování patří i firmě OCULUS, spol. s. r.o., Pardubická 765/20a, 500 04 Hradec Králové.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

Doporučení a pracovní postupy v této knize byly autorem ověřeny, přesto nelze za ně převzít odpovědnost. Autor ani nakladatelství neručí za jakékoliv věcné, osobní ani majetkové škody.

ISBN 978-80-271-9382-0 (ePub)

ISBN 978-80-271-9381-3 (pdf)

ISBN 978-80-247-5458-1 (print)

Poděkování

Manželce za podporu a dětem za spoustu legrace.

Kolegyním a kolegům za to, že mám práci, která mě baví.

Úvod

Současný oftalmologický tým je složen z několika profesí – na péči o oftalmologického pacienta se podílejí lékaři-specialisté, sestry, biomedicínští technici, optometristé, ortoptistky. Někdy není jasně vymezená hranice, která činnost komu patří. V praxi se povinnosti překrývají – záleží na místních zvyklostech a personálním zabezpečení daného pracoviště. Péče o pacienta na oftalmologickém pracovišti je charakteristická propojením s řadou specializovaných přístrojů a specifických postupů. Mnohé z nich jsou v rukou zdravotnických pracovníků – nelékařů. V případě, že nevzniknou pochyby, se lékař často spoléhá na údaje od nelékařů a i podle nich plánuje, jak bude pacienta léčit.

V této publikaci nevěnujeme všem činnostem stejný díl pozornosti. Větší prostor je dán těm, u nichž je předpoklad, že se jim oční sestry věnují nejčastěji, a měly by tedy velmi přesně vědět, co, jak a proč dělají. Okrajově jsou pojednány úkony, jež s prací oční sestry souvisejí, ale nejsou jejím denním chlebem. Jsou tedy důležité spíše pro zajištění návaznosti péče než pro samotné provedení.

V publikaci se zabýváme i množstvím specializovaných přístrojů. Pro optometristu, případně biomedicínského technika bude náš záběr příliš malý. Tyto profese ovšem nejsou na řadě pracovišť zastoupeny a s mnoha přístroji pracují rutinně sestry. Ani výčet přístrojů není zdaleka kompletní. Zaměřili jsme se na ty, s nimiž sestry pracují častěji, a na kontext, který by každá oční sestra měla mít, aby mohla kvalitně plnit svou úlohu v multioborovém týmu. Doufáme, že velkou míru zjednodušení výkladu principů a funkcí nám profesionálové prominou.

autoři

1Základní obecná pravidla

■Vždy dbejte na správnou identifikaci pacienta (jméno + příjmení + rok narození). Zvlášť v přeplněné čekárně ambulantního provozu není problém mít dvě paní Kateřiny Novákové, jen jiného data narození.

■Než začnete, podívejte se na pacienta, jak vypadá (červené oko, sekrece – identifikovat riziko by měla být schopna na oční klinice už recepční). Pokud se vám zdá, že něco není v pořádku (např. pacient k operaci, injekci anti-VEGF, má červené oko a mezi řasami šupinky hnisu), poraďte se s lékařem. Ušetříte čas a snížíte hygienická rizika.

■Vše zapisujte do dokumentace, edukačního záznamu, připojte svou identifikaci (razítko a podpis), datum a čas – jak to vyžaduje praxe ve vašem zařízení. Nejde jen o dodržování předpisů, ale především o dokumentaci kvality vlastní práce a určitý stupeň právní ochrany.

■Dodržujte pravidlo: „Pokud něco udělám, hned to napíšu. Když jsem to nenapsal, ani jsem to nedělal.“ Zápisy provádějte pokud možno hned do dokumentace, ne na papírky „do kapsy“. Pokud už píšete na papírky, opatřete je identifikačními údaji pacienta a datem provedení v rámci prevence záměny dat.

■Ještě než přistoupíte ke kontaktu s pacientem, vše si nadepište jeho identifikačními údaji (odběrová média, papírky s výsledky apod.). Zvlášť v ambulantním provozu je velký pohyb pacientů, s každým strávíte minimum času, lehce jej ztratíte z dohledu a předáváte si jej mezi členy týmu.

■Nejprve vyšetřujte pravé oko, potom levé oko, stejně tak zápisy do dokumentace zaznamenávejte nejprve pro pravé, poté pro levé oko.

■Důvěřujte, ale prověřujte: Konfrontujte informace od pacienta s tím, co je v předchozích zprávách, a s informacemi od ostatních kolegů. Vždy si berte k ruce zdravotnickou dokumentaci. Neposílejte si pacienta bez možnosti nahlédnout do dokumentace. Splést se a napsat vizus pravého oka k levému není zase tak těžké – zejména v ambulanci, kde se vše děje rychle. Informace „prověřujte“. Pacient není profesionál, navíc málokdo si rád nechá sahat na oko, proto si vždy s každým trochu povídejte a vysvětlujte.

■Co pacient nemá napsáno, to zapomene – pokud jej někam odesíláte, napište mu, kam, v kolik a na co se má dostavit. Údaje pište tak, aby je pochopili i všichni ostatní, nejen vy (např. napíše-li sestra, že posílá pacienta na OCT k MUDr. Novému do FN Ostrava, stejně nikdo nezúčastněný neví, kam má pacient jít – napíše-li: vyšetření OCT – MUDr. Nový, oční – ambulance 2. patro, poliklinika Poruba, není pochyb).

■Obsluha přístrojů musí být proškolena způsobilou osobou a každý přístroj musí být vybaven návodem k použití, který se vyplatí prostudovat.

Pozor Na každém pracovišti může fungovat odlišné pojetí rozdělení kompetencí a přidělování pracovních povinností ve zdravotnickém týmu. Než přistoupíte k jakýmkoliv činnostem, zvažte své kompetence a zhodnoťte své znalosti a dovednosti. Nejasnosti proberte se svým nadřízeným.

2Základy anatomie a fyziologie zraku

2.1Poznámky k anatomii oka

Viz obrázky 1–8.

Obr. 1 Anatomické vztahy očních struktur

Obr. 2 Slzný aparát oka

Obr. 3 Anatomie oka

Obr. 4 Příčný řez sítnicí (OCT Spectralis) a vymezení oblastí

Obr. 5 Anatomie předního segmentu oka

Obr. 6 Okohybné svaly

Obr. 7 Schéma zrakové dráhy

Obr. 8 Foto fundu a popis základních struktur sítnice

2.2Základní principy optiky a refrakce

2.2.1Světlo a refrakce

Světlo je část spektra elektromagnetického záření, na které je citlivé lidské oko (délka od 390 do 760 nm). Různá vlnová délka pak určuje kvalitu zrakového vjemu, tedy jakou barvu světla vnímáme.

Refrakce je optický jev na rozhraní optických prostředí, kdy dochází ke změně směru vlny v důsledku změny rychlosti jejího šíření. Změna rychlosti závisí na optické hustotě prostředí, ve kterém se vlna šíří. Optickou hustotu prostředí přitom definuje index lomu (n). Vyšší n znamená vyšší optickou hustotu prostředí.

2.2.2Refrakce oka

Struktury, jimiž proniká světelný paprsek cestou na sítnici, jsou přední plocha rohovky, hmota rohovky, zadní plocha rohovky, komorová voda, přední plocha čočky, hmota čočky, zadní plocha čočky a sklivec. Každá tato struktura má individuální lomivé charakteristiky. Největší lomivost má rohovka +40 až +45 D, lomivost čočky je asi +16 až +20 D (celková refrakce oka je +/–60 D). Vznik ostrého obrazu na sítnici závisí jednak na indexu lomu očních struktur, kterými prochází, a také na jejich zakřivení (resp. úhlu, pod kterým světlo dopadá).

Refrakce oka je poměrně komplikovaná. Aby bylo možné s ní prakticky pracovat, používají se zjednodušené optické modely.

■objektivní refrakce – skutečná lomivost dioptrického aparátu oka změřená metodami, jež nejsou závislé na vnímání vyšetřovaného pacienta (automatickým refraktometrem, skiaskopicky apod.)

■subjektivní refrakce – dioptrická hodnota kombinace skel, s níž vyšetřovaný nejlépe vidí (čte nejmenší řádek optotypů a subjektivně vnímá zlepšení vidění)

2.2.3Vady optického systému oka

Optický aparát oka slouží k tomu, aby se obraz vnějšího světa promítl v rovině sítnice (paprsky paralelní s optickou osou se po lomu sbíhají na sítnici). K tomu je zejména potřeba, aby byly v rovnováze dvě věci: lomivost dioptrického aparátu oka a předozadní délka oka.

Oko, u něhož je tento poměr v pořádku, se nazývá emetropické. U ametropického oka je tento poměr porušen a obraz vzniká před sítnicí (myopie = krátkozrakost) nebo za sítnicí (hypermetropie = dalekozrakost).

Refrakční systém navíc nemusí být koncentrický. Kvůli tomu se rovnoběžné paprsky přicházející k oku nezaostří do jednoho místa, ale mají ohnisko na různých místech, a obraz se tím stává neostrý. Tato vada se nazývá astigmatismus.

Je zcela běžné, že z pohledu fyzikální optiky má optický systém oka řadu nedostatků, které jsou navíc u každého člověka trochu jiné. Přesto vnímáme obraz jako ostrý a přesný. To je možné díky fyziologické a psychologické kompenzaci. Oko je pouze senzorem, ale za zrakový vjem je zodpovědný mozek, který je do jisté míry (individuální, objektivně neměřitelné) schopen kompenzovat tzv. fyziologické optické vady oka. Vady optického systému oka, kvůli nimž špatně vidíme, se nazývají refrakční optické vady.

Hypermetropie = dalekozrakost (obr. 9)

Obr. 9 Hypermetropie

Ohnisko paprsků je za sítnicí. Většinou se jedná o vadu axiální (oko je příliš krátké v poměru k lomivé síle optického aparátu oka). Změna předozadní délky oka o 1 mm = 3 D. Fyziologicky je přítomna v určitém stadiu růstu oka. Mezi další příčiny patří tlak nádoru nebo zánětlivých hmot na zadní pól, nadzvednutí (edém) sítnice v místě makuly, indexová hypermetropie např. u DM, posunutí čočky vlivem úrazu či nemoci nebo afakie.

Obvyklé řešení

Dioptrická korekce konvexními (+ dioptrie) skly, kontaktními čočkami.

Chirurgická léčba: rohovková laserová refrakční chirurgie.

Myopie = krátkozrakost (obr. 10)

Obr. 10 Myopie

Ohnisko paprsků je před sítnicí. Nejčastější příčinou je prodloužení předozadní osy oka, tedy osová myopie. Vzácnější jsou křivkové myopie. Poměrně často je možné se setkat s indexovou kataraktogenní myopií, při níž dochází ke zvýšené lomivosti jádra čočky.

Obvyklé řešení

Dioptrická korekce konkávními (– dioptrie) skly, kontaktními čočkami.

Chirurgická léčba: rohovková laserová refrakční chirurgie, nitrooční refrakční chirurgie (obvyklé řešení implantací vhodné nitrooční čočky při operaci katarakty).

Astigmatismus (obr. 11)

Obr. 11 Astigmatismus

Astigmatismus vzniká při nestejném zakřivení optických médií oka. Kvůli tomu se rovnoběžné paprsky, které přicházejí k oku, nezaostří do jednoho místa, ale mají ohnisko na různých místech, a vzniká tak složitý obraz se dvěma liniemi fokálních maxim.

Obvyklé řešení

Dioptrická korekce cylindrickým sklem (+/– dioptrie s udáním osy od 0–180, obr. 12). Cylindrické sklo je zabroušeno tak, že v jedné ose láme obraz více než ve druhé, čím větší rozdíl, tím vyšší hodnota v dioptriích. Kromě síly (lomivost v dpt.) je důležité také natočení skla v brýlové obrubě, které udává osa cylindru.

Obr. 12 Cylindrické sklo

Chirurgická léčba: rohovková laserová refrakční chirurgie, nitrooční refrakční chirurgie (torické čočky), incizní (na ústupu) a implantační (ICRS – Intrastromal Corneal Ring Segments) rohovková refrakční chirurgie.

Presbyopie

Zhruba od věku 45 let ztrácí čočka postupně svou elasticitu, a tedy i schopnost se vyklenout a „zaostřit“ na sítnici blízké předměty. Pro blízké předměty se tím stává oko dalekozraké. Tento jev se nazývá presbyopie. Presbyopie je příčinou, proč většina lidí časem potřebuje na čtení brýle (+ dioptrie).

Další optické vady a jevy

Výše uvedené informace je třeba chápat jako nezbytné minimum. Nepostihují všechny možné optické příčiny nespokojenosti s kvalitou zrakového vjemu. Existují komplikované optické vady – tzv. aberace vyššího řádu, které nelze řešit konvenční sférocylindrickou korekcí (zde je možné naplno využít možnosti laserové refrakční korekce).

Výsledný zrakový vjem ovlivňují také fyziologické vady optické soustavy, např. chromatické aberace (krátkovlnné paprsky se lámou více než dlouhovlnné) nebo periferní aberace (po lomu na kulové ploše mají periferní paprsky jinou ohniskovou vzdálenost než centrální). Velký význam má kontrast, barvocit a adaptace. Potíže může působit velký rozdíl refrakce mezi pravým a levým okem (anizometropie) a s tím související nestejná velikost obrazů na sítnici (anizeikonie). Je tedy vhodné pracovat především s vědomím vlastních znalostních limitů.

2.2.4Transpozice sféry a cylindru a sférický ekvivalent

Síla skla může být zapsána v „minusovém“ nebo „plusovém“ cylindru. Změna z minusového na plusový cylindr a naopak je možná tzv. transpozicí. Tu je možné provést následujícím způsobem:

■Hodnota cylindru se přičte ke sféře.

■Znaménko cylindru se změní (+ => – a naopak).

■Osa se otočí o 90°.

Příklad: –2,00 Dsf + 3,00 Dcyl ax 165

■–2,00 + 3,00 = +1,00

■+3,00 Dcyl => –3,00 Dcyl

■75°+ 90° = 165°

–2,00 Dsf + 3,00 Dcyl ax 165 po transpozici +1,00 Dsf –3,00 Dcyl ax 165

Sférický ekvivalent (SE)

Sférický ekvivalent je dioptrická hodnota, která vyjadřuje nejlepší možnou korekci sférocylindrické vady pouze sférickým sklem (pouze +/– dioptrie, žádné cylindry). Hodnota SE se určí přidáním poloviny hodnoty cylindrické korekce ke sférické hodnotě, resp. ze vztahu:

SE = sph + 1/2 cyl

SE = sférický ekvivalent (dioptrie)

sph = sféra (dioptrie)

cyl = cylindr (dioptrie)

Příklad: –3,00 Dsf –1,00 Dcyl ax 165 má SE = –3,50 Dsf

Řešení: –3,00 + (–0,50) = –3,50

3Léky voftalmologii

3.1Obecné informace ktématu

3.1.1Léky pro místní podání

Zamýšlený účinek léků je přímo vmístě podání, nicméně to nevylučuje možnost jejich systémového průniku acelkového účinku. Podávají se topicky nebo ve formě injekcí.

Topické podání

Nejčastěji jde oanestetika, steroidy aantibiotika, kapky amasti podávané do spojivkového vaku, ve kterém se dostávají do kontaktu se slzami, jež slouží jako nosné médium léku. Podle zamýšleného účinku se léky mohou aplikovat také na víčka nebo na rohovku.

Injekce

Subkonjunktivální injekce

Podávané injekce (pod spojivku) mají objem přibližně 0,5 ml. Účinná látka je obsažena ve vodném roztoku. Díky aplikaci pod spojivku obejde lipidovou bariéru slzného filmu alépe pak proniká sklérou. Nejčastěji se takto aplikují antibiotika, steroidy– většinou vakutní fázi, lokální anestezie. Pacient má vědět, že bude mít po aplikaci „bouli na oku“ (spojivka bude nadzvedlá objemem vstříknuté látky), která jej může dráždit, může cítit tlak vmístě po vpichu, ale je to normální aobtíže postupně zmizí.

Intraokulární injekce

Oko má fyziologickou bariéru mezi krevními cévami avětšinou vlastních tkání, tzv. hematookulární bariéru. Tato bariéra omezuje prostupnost určitých látek (včetně léků) do očních tkání, proto je nutné některé léky podávat přímo do nitra oka. Nejčastěji se takto podávají antibiotika, anestetika (intrakamerální anestezie), preparáty anti-VEGF, steroidy (intravitreální aplikace)– např. Ozurdex.

Para-, peri- aretrobulbární injekce

Cílem jsou tkáně vokolí oka nebo ganglion ciliare vhrotu očnice. Nejčastěji se takto podávají anestetika (cílem může být svodná anestezie nebo zbavení oka možnosti pohybu –akineze), steroidy aantibiotika.

Pozor Uléků podávaných tímto způsobem je rovněž možný systémový průnik apřípadné nežádoucí účinky.

3.1.2Léky pro systémové podání

Zdůvodu existence hematookulární bariéry je nutné podávat léky vobecně vyšších koncentracích, aby se vpotřebné koncentraci dostaly tam, kde je jejich účinek žádoucí. To ssebou nese zvýšené riziko nežádoucích systémových účinků.

Perorální podání

Nejčastěji se touto cestou podávají antibiotika, steroidy, anxiolytika, specifická diuretika– acetazolamid (Diluran) = antiglaukomatikum.

Intravenózní podání

Nejčastěji se touto cestou podávají antibiotika, steroidy, diagnostika –verteporfin pro PDT, kontrastní látky (ICG, fluorescein sodný).

Účel oftalmologické medikace

■diagnostický –cílem je usnadnit vyšetření nebo zobrazit něco, co je za běžných podmínek špatně patrné

–mydriatika:navození arteficiální mydriázy (rozkapání), vyšetření refrakce vcykloplegii

–barviva: (fluorescein, bengálská červeň, lissaminová zeleň), rohovkové vředy, eroze, cizí tělíska, test slzného filmu (TBUT) apod.

–anestetika:znecitlivění povrchu oka scílem umožnit ošetření nebo vyšetření (měření nitroočního tlaku kontaktními metodami)

■terapeutický –nejčastěji léčba infekcí, zánětů, alergických reakcí, glaukomu, léky vpooperační péči, lubrikancia

3.2Základní přehled vybraných léků

Léky pochopitelně ordinuje lékař. Je však známkou kvality, když se sestra orientuje, co je obsahem lahviček, které bere do ruky. Minimálně víte, za jak dlouho lze očekávat nástup aodeznění účinku ana které věci je potřeba dát si opravdu pozor. Uvádíme heslovitě obecný přehled spoznámkami, co může být užitečné ujednotlivých léků vědět. Dávkování je orientační, pochopitelně záleží na ordinaci lékaře.

Poznámka: Níže uvedený seznam léků není úplný.

3.2.1Mydriatika

Dilatace zornice za účelem:

■vyšetření zadního segmentu, sítnice

■udržení dilatace uuveitid, vředů, vážných erozí, po chirurgickém výkonu

■před extrakcí katarakty

■před sítnicovou chirurgií

■stanovení objektivní refrakce– zejména udětí (vyvolání cykloplegie ke stanovení objektivní refrakce oka)

■stanovení tzv. totální refrakce

Jednotlivé léky se od sebe odlišují především délkou účinku voku pacienta– od hodin (Unitropic) až po několik dnů (Atropin). Přestože jde ostejnou lékovou skupinu, využití jednotlivých léků je rozdílné.

Parasympatolytika (Unitropic = tropikamid, homatropin, atropin)

Aplikací lze navodit mydriázu (rozšíření zornice) icykloplegii (paralýzu ciliárního svalu– tzv. akomodační paralýzu).

Sympatomimetika (Neosynephrin)

Aplikací lze navodit pouze mydriázu (pozor na systémový efekt– jde oalfasympatomimetikum).

Unitropic 1%

Nástup: cca 20 min.

Účinek (trvání): cca 5 hod.

Očekávané dávkování (využití při diagnostické mydriáze): Po 1 kapce sodstupem 5min do požadovaného efektu. Pro dosažení cykloplegie je potřeba kapat více ačastěji (2–6× 1gtt. vintervalu 5 min).

Vedlejší účinky: Systémová absorpce, nelze vyloučit malátnost, slabost, vliv na kardiovaskulární systém, ale míra rizika je relativně malá.

Pozor Nesmí se použít upacienta sglaukomem suzavřeným úhlem (PCAG). Po nakapání do oka dojde koslnění arozostření vidění. Pacient do odeznění účinku nesmí řídit dopravní prostředky, pracovat ve výškách aobsluhovat stroje. Pacient je ve zvýšeném riziku pádu.

Výhody: Rychlý nástup účinku, poměrně rychlé odeznění účinku, relativně malé riziko nežádoucích reakcí, je možné zvrátit miotiky.

Atropin

Nástup: 30 min.

Účinek (trvání): 7–14 dní (proto se používá spíše kterapeutické než kdiagnostické AM, svýjimkou navození cykloplegie ke stanovení celkové hypermetropie).

Očekávané dávkování: 1–2× denně, až 4× denně.

Vedlejší účinky: systémová absorpce.

Pozor Alergická reakce, toxický účinek zvlášť useniorů, zahrnující tachykardii, zmatenost, halucinace, pocit žízně.

Nevýhody: Nedá se zcela zvrátit miotiky, prolongovaný účinek, riziko glaukomového záchvatu uúzkých úhlů.

Cyclogyl 1% (cyklopentolát– parasympatolytikum, mydriatikum, cykloplegikum)

Nástup: 25–75 min (cykloplegie).

Účinek (trvání): 6–24 hod. (uněkterých pacientů může účinek přetrvávat iněkolik dní).

Očekávané dávkování: 1–2 kapky, jednorázově.

Výhody: Rychlejší nástup akratší doba účinku než Atropin, využívá se zejména udětí pro navození cykloplegie před vyšetřením objektivní refrakce.

Vedlejší účinky: Systémová absorpce, projevy předávkování zahrnují tachykardii, halucinace, poruchy řeči, dezorientaci, rozrušení, ataxii.

Homatropin 1% (derivát atropinu), udětí nižší koncentrace podle ordinace azvyklostí pracoviště

Nástup: 30 min.

Účinek (trvání): 24–48 hod.

Očekávané dávkování: 2× denně, 3× denně, 4× denně.

Vedlejší účinky: systémová absorpce.

Pozor Alergická reakce, toxický účinek zvlášť useniorů, zahrnující tachykardii, zmatenost, halucinace, pocit žízně.

Výhody: Možné dobře zvrátit miotiky, kratší účinek než atropin.

Neosynephrin-POS 10% (fenylefrin = „syntetický adrenalin“)

Nástup: 20 min.

Účinek (trvání): 3 hod.

Očekávané dávkování: 2× denně, 3× denně, 4× denně, á 4 hod. při rozrušování synechií (uveitida), obvykle vkombinaci sparasympatolytiky.

Vedlejší účinky: systémová absorpce.

Ředění při použití udětí na Neosynephrin 2,5%:

= 0,2 ml Neosynephrinu 10% + 0,6 ml aqua pro inj.

Pozor Možná (izávažná) kardiovaskulární reakce.

Nevýhody: Není možné navodit cykloplegii, potenciál poškodit epitel rohovky.

3.2.2Miotika

Stáhnou zornici aciliární sval, uvolní komorový úhel, čímž se zvýší drenáž komorové tekutiny. Ztoho vyplývá jejich využití vantiglaukomové terapii.

Pilokarpin (parasympatomimetikum)

Nástup: 30 min.

Účinek (trvání): 10–12 hod.

Očekávané dávkování: 2× denně, 3× denně, 4× denně, intenzivněji při glaukomovém záchvatu.

Pozor Permanentní mióza, která vede khoršímu vidění při nízké hladině osvětlení (neřídit vnoci), potenciál způsobit alergii, při předávkování zvracení, někdy bolesti hlavy.

3.2.3Antiglaukomatika

Skupina léčiv používaná vterapii zeleného zákalu.

Inhibitory karboanhydrázy

Karboanhydráza je enzym potřebný pro tvorbu nitrooční tekutiny– inhibitory karboanhydrázy fungují na principu snížení její produkce.

Diluran tbl. 250 mg (acetazolamid)– existuje ii.v. forma (500 mg)

Diuretikum proximálního tubulu.

Očekávané dávkování: 250 mg p.o. obvykle 1–3× denně.

Použití: akutní, chronický asekundární glaukom.

Pozor Vedlejší účinky: ospalost, diskomfort GIT, nauzea, ztráta vápníku => brnění končetin (suplementace), mírné zvýšení diurézy.

Trusopt (dorzolamid)

Azopt (brinzolamid)

Diuretika.

Očekávané dávkování: 3× denně nebo 2× denně + betablokátor.

Použití: chronický asekundární glaukom, adjuvantní terapie + betablokátor unonrespondérů nebo při kontraindikaci betablokátorů.

Pozor Vedlejší účinky: konjuktivitida, dráždění víček.

Betablokátory

Timoptol, Timolol, Timo-comod (timolol maleinát)

Betoptic (betaxolol hydrochlorid)

Arteoptic, Carteol (karteolol-hydrochlorid)

Očekávané dávkování: každých 12 hod.

Použití: Redukují produkci komorové tekutiny + po týdnech užívání zlepšení odtoku.

Výhody: Nenavozují miózu aakomodační spasmus.

Pozor NE uastmatu aměstnavého srdečního selhání.

Adrenergní agonisté

Alphagan (brimonidin)

Aruclonin (klonidin)

Použití: Dvojí mechanismus účinku –snížení tvorby nitrooční tekutiny + zvyšují uveosklerální odtok.

Očekávané dávkování: 2–3× denně.

Nevýhody: Snižují krevní tlak. Vhodné spíše pro krátkodobé podání, kdy vyžadujeme výrazné snížení nitroočního tlaku.

Pozor Hrozí hypotenze aalergické reakce.

Prostaglandiny aprostamidy

Xalatan (latanaprost)

Travatan (travoprost)

Lumigan (bimatoprost)

Očekávané dávkování: 1× denně obvykle večer (ideálně spojit srutinní činností jako čištění zubů => lepší compliance).

Použití: snížení nitroočního tlaku zvýšením uveosklerálního odtoku při POAG, oční hypertenzi.

Vedlejší anežádoucí účinky: Mohou změnit zabarvení duhovky, hyperpigmentace duhovky, nadměrný růst řas, periorbitální edém, CME, iritida, uveitida.

Pozor Opatrně uastmatu, těhotných žen anitroočních zánětů.

Kombinované preparáty

Kombinace účinných látek zkategorií uvedených výše přinášejí větší komfort pro pacienta azlepšují compliance.

■Cosopt, Azarga (betablokátor + inhibitor karboanhydrázy)

■Xalacom, Duotrav, Ganfort (betablokátor + prostaglandin)

■Fotil (betablokátor + pilokarpin)

■Combigan (betablokátor + adrenergní agonista)

■jiné

20% Mannitol

Použití: 1,5–2 g/kg během 30–60 min uakutního glaukomu, kde nestačí acetazolamid (Diluran), nebo peroperačně.

3.2.4Antibiotika

Gentamycin (gentamycin)

Účinek: širokospektré ATB sbaktericidním účinkem.

Použití: Oční infekce rezistentní na chloramfenikol, infekce vyvolané Pseudomonas aeruginosa.

Očekávané dávkování: 2–4× denně nebo každé 2 hod.

Neomycin

Účinek: širokospektré ATB sbakteriostatickým účinkem.

Použití: konjunktivitidy, blefaritidy, povrchové infekce.

Očekávané dávkování: 2–4× denně nebo každé 2 hod.

Nevýhody: Neproniká do rohovkové tkáně.

Ciloxan, Ciplox (ciprofloxacin), Oftaquix (levofloxacin)

Účinek: širokospektré fluorochinolony.

Použití: intenzifikovaná terapie závažných infekcí, rohovkové vředy (zejména způsobené pseudomonádami).

Očekávané dávkování: Urohovkových vředů se používá intenzifikovaný režim kapání. Tento režim se může lišit podle zvyklostí pracoviště apochopitelně záleží na ordinaci lékaře.

Floxal (ofloxacin)

Tobrex (tobramycin)

Kanamycin (kanamycin sulfát)

Kombinované preparáty: antibiotika

Ophthalmo-Framykoin (neomycin + bacitracin)

Kombinované preparáty: antibiotikum + steroid

Maxitrol, Tobradex, Spersadex.

3.2.5Antivirotika

Lokální podání

Zovirax (acyklovir)

Použití: HSV, Herpes zoster ophthalmicus.

Virgan (gancyklovir)

Celkové podání

3.2.6Antimykotika

Flukonazol, Itrakonazol (triazolová)

Ketokonazol, Mikonazol (imidazolová)

3.2.7Steroidy

Ve formě kapek amastí

Predni-POS (prednisolon)

Ophthalmo-Hydrocortison ung.

Dexamethasone 1 mg (0,1%) v1 ml očních kapek

Injekce

Dexamed, Dexona (dexametazon), Diprophos

Intravitreální implantát

Ozurdex (dexametazon)

3.2.8Nesteroidní antiflogistika

Voltaren gtt./ung. (diklofenak)

Indocollyre gtt. (indometacin)

Yellox gtt. (bromfenak)

3.2.9Imunosupresiva acytostatika

Celkové užití

Lokální užití

5-fluorouracil, mitomycin C

3.2.10Lokální anestetika

Benoxi gtt. 0,4% (oxybuprokain-hydrochlorid)

Topická anestezie mírná

Topická anestezie střední

Topická anestezie silná

3.2.11Diagnostika

Fluorescein gtt. 2%, fluoresceinové papírky (fluorescein sodium 1 mg, jednorázové balení)

Využití

Lissaminová zeleň, papírky (lissamine green 1,5 mg, jednorázové balení)

Využití

Fluorescite 5 ml 10% (fluorescein sodný pro i.v. aplikaci)

ICG-Pulsion 25 mg (indocyaninová zeleň pro i.v. podání)

3.2.12Náhrada slz

3.2.13Anti-VEGF

Lucentis (ranibizumab)

Eylea (aflibercept)

Macugen (pegaptanib)

Avastin (bevacizumab)– přesto, že není určen kpodání do sklivce, se donedávna používal jako „off-label“ léčba

3.2.14Antialergika

Sympatomimetika (vazokonstrikce → snížení permeability → snížení edému)

Antihistaminika (blokují účinek histaminu → snížení svědění azarudnutí)

Léčiva stabilizující žírné buňky (preventivní imunofarmaka, blokují uvolnění mediátorů alergické reakce)

Antihistaminika se stabilizujícím účinkem (spojují efekt antihistaminika apreventivního imunofarmaka)

3.2.15Ostatní

Visudyne (verteporfin)

Botox, Botulotoxin (produkt Clostridium botulinum)

Table of Contents

Úvod

1 Základní obecná pravidla

2 Základy anatomie a fyziologie zraku

2.1 Poznámky k anatomii oka

2.2 Základní principy optiky a refrakce

2.2.1 Světlo a refrakce

2.2.2 Refrakce oka

2.2.3 Vady optického systému oka

2.2.4 Transpozice sféry a cylindru a sférický ekvivalent

3 Léky v oftalmologii

3.1 Obecné informace k tématu

3.1.1 Léky pro místní podání

3.1.2 Léky pro systémové podání

3.2 Základní přehled vybraných léků

3.2.1 Mydriatika

3.2.2 Miotika

3.2.3 Antiglaukomatika

3.2.4 Antibiotika

3.2.5 Antivirotika

3.2.6 Antimykotika

3.2.7 Steroidy

3.2.8 Nesteroidní antiflogistika

3.2.9 Imunosupresiva a cytostatika

3.2.10 Lokální anestetika

3.2.11 Diagnostika

3.2.12 Náhrada slz

3.2.13 Anti-VEGF

3.2.14 Antialergika

3.2.15 Ostatní