Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Walter Friedl

Pleteme košíky z trav a bylinek
Znovuobjevená technika pletení

Vydala Grada Publishing, a.s.,
U Průhonu 22, Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz,
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
jako svou 6220. publikaci

Přeložila Mgr. Magdaléna Pomikálková
Odpovědná redaktorka Helga Jindrová
Grafická úprava a sazba Vojtěch Kočí
Formát ePub Štěpán Böhm

Počet stran 96
Vytiskl FINIDR, s.r.o., Český Těšín

Die deutsche Originalausgabe erschien unter dem Titel Bunte Körbe aus Gräsern und Kräutern im ökobuch Verlag, Staufen bei Freiburg/Breisgau.

© ökobuch Verlag, Staufen bei Freiburg, 2013
Czech edition © Grada Publishing, a.s., 2016

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-271-9197-0 (epub)
ISBN 978-80-271-9196-3 (pdf)
ISBN 978-80-247-5701-8 (print)

Poděkování

Chtěl bych poděkovat všem, kteří mě podporovali v mé práci a přispěli k tomu, že vznikla tato kniha, zejména své ženě Irene, která upravila mé texty do čtivého jazyka. Jak jste možná zjistili, mojí silnější stránkou je výroba košíků, méně silnou pak už sestavování vět a souvětí.

Chtěl bych poděkovat i svým dětem, Florentině a Benediktovi, kteří se po mnoha „mně se ale nechce jít do lesa“ nakonec uvolili k tomu, aby mě doprovázeli a přispěli tak k obohacení mé práce.

A v neposlední řadě patří můj srdečný dík i všem ostatním, kteří přispěli ke zdaru tohoto projektu.

Všechny návody na použití a příklady tvorby v této knize byly sestaveny podle autorova nejlepšího vědomí. Z toho však nelze vyvozovat žádné nároky na záruku pro praktické použití vůči autorovi nebo vydavatelství.

1Úvod

Každý znás to zná: zprocházky se vracíme domů shrstí travin akvětů, možná sem tam nějakou tou větvičkou, několika pírky nebo hlemýždími ulitami. Kytice skončí po několika dnech na kompostu, ostatní suvenýry ještě po nějakou dobu uchováváme, než nastoupí cestu všech pozemských stvoření aocitnou se rovněž na kompostu. Podobně to dopadá smnohými nálezy zdovolené. Mám na mysli spoustu mušliček, které si každoročně přivážíme od moře. Přijde doba, když už zkrátka nevíme, co snimi.

Nebo možná patříte ktěm šťastlivcům, vjejichž zahradách každoročně vlétě ana podzim vyroste spousta listů akvětů, pro které nemáte žádné využití akteré nakonec také skončí na kompostu. Vnásledujících kapitolách bych vám chtěl ukázat, jak ztěchto přírodních materiálů vyrobit krásné košíky. Listy narcisů, denivek nebo ozdobnice, levandulové stonky nebo snítky dobromysli, to jsou všechno materiály, znichž lze vyrábět košíky. Akdyž nám tyto košíky doslouží, teprve potom je můžeme vyhodit na hromadu kompostu.

Lidé potřebovali odjakživa nádoby na nošení, na uchovávání či skladování věcí. Možnosti výroby košíků anádob ze sušených rostlin či rostlinných stébel jsou nekonečné, stejně tak jako tvary abarvy, které máme kdispozici, ať už je to zeleň ostřice, hnědá barva narcisů asítiny nebo modř levandule. Díky zpracovávání sušených rostlin avýrobě košíků se vydáváme po podobné cestě jako sběrači alovci, kteří před mnoha tisíciletími táhli našimi lesy, ajejichž soužití spřírodou bylo určitě docela jiné, než je tomu nyní unás.

Pro výrobu košíků anádob zpřírodních materiálů existují různé techniky:

•Pletení vrozmanitých formách provedení, takové, jaké známe například znákupních košíků. Pro tento způsob výroby, velmi běžný ivdnešní době, se používají převážně vrbové pruty, částečně pedig, ale idalší neohebné rostlinné stonky.

1.02

Jednoduché pletení kolem osnovy (na obrázku nahoře) aoplétání sdvojitým pramenem kolem osnovy (dole). Oba obrázky: Jensen, E.: Korbflechten
(Pletení košíků, pozn. překl.), Bern 1994

•Tkaní se používá při výrobě tašek, klobouků adalších předmětů. Při této technice se (spíše plochá) rostlinná stébla navzájem křížem protkávají, takže vznikne pevné pletivo.

1.01

Tkaní splochými prameny, nahoře začátek, dole přechod kprostorové struktuře.

•Technika ovinování: při této metodě se rostlinné svazky nebo jednotlivé silnější stonky sešívají ksobě pomocí nití do kulatých, oválných nebo ihranatých tvarů.

1.03

Technika šití pro výrobu ovinovaných košíků: nahoře se ovinovací nit protáhne pod nití předchozí řady, dole vede nit skrz spoj vovinovací niti.

1.04

Ovinování vnitřního pramene lze provádět velmi těsně, ale ive vzdálenosti 1–2,5 cm. Když je dno dost velké, ovinovací nit se vytáhne nahoru azapošije. Oba obrázky: Jensen,E.: Korbflechten (Pletení košíků, pozn. překl.), Bern 1994

Technikám pletení atkaní se tato kniha podrobněji věnovat nebude. Vrůzných kulturních okruzích sice existují rozmanité varianty pletení, tyto techniky ajejich varianty jsou však také dostatečně popsány vmnoha knihách. Technika výroby košíků apředmětů denní potřeby pomocí ovinování je naproti tomu mnohem méně známá, ačkoli zcela jistě patří kjedné znejstarších forem košíkářství.

Ať už se podíváme na kteroukoli kulturu ve kterékoli době, ve všech existují nebo existovaly ovinované košíky. Některé etnické skupiny jsou svými ovinovanými košíky obzvlášť známé, např. rwandští Tutsiové, kteří zpracovávali převážně traviny, nebo Masajové, kteří své výrobky šili zkůže. VAmerice si osadníci vyráběli skladovací koše zpelyňku (tato bylina chrání před škůdci) aanglické včelí úly se tradičně vázaly konopným provazem. Jedna zamerických etnických skupin, které se říkalo „košíkáři“, zhotovovala ovinováním dokonce koše na přenášení vody. Vymazávali je pryskyřicí atím zajistili jejich vodotěsnost. Vyplatí se tedy nahlédnout za hranice avyužít ipodnětů zjiných kultur.

Pomocí návodů na následujících stránkách bych se chtěl pokusit uchovat aoživit vědomosti ostaré technice ovinování ašití, která byla rozšířená ivnašich krajích. Sběr, sušení azpracovávání rostlin může zároveň přispět khlubšímu porozumění přírodě aobrátit naši pozornost krozmanitosti rostlin, které nás obklopují.

Vprůběhu doby se výběr materiálů, které se používaly kvýrobě košíků, bohužel výrazně zmenšil. Košíky se staly čistě selským spotřebním předmětem abyly převážně pletené. Těch několik lidí, kteří ještě dnes ovládají techniku ovinování košíků (tj. šití pramenů), se většinou drží známých aosvědčených materiálů ajen zřídka zkoušejí nové (nebo ity velmi staré). Kvůli tomuto omezení zájem otechniku ovinování košíků silně poklesl. Mně se na košících vyrobených technikou ovinování nejvíce líbí to, že kjejich výrobě není třeba nic dalšího dokupovat. Všechny materiály lze nalézt ve volné přírodě. Dokonce iprovázky kovinování lze získat zrostlin. Můžeme například, tak jak to bylo běžné vminulosti, rozštípat větvičky astonky různých rostlin na ohebné proužky aty použít kovinování.

Přesto ijá dnes pro většinu košíků používám koupené provazy amomentálně jsem nejspokojenější, používám-li kvázání bavlněný provázek, který se kmým vyrobeným košíkům hodí jak svým vzhledem, tak materiálovým složením. Vydrží také časté protahování, které je utéto techniky nevyhnutelné. Sem tam použiji isyntetický provázek, který je kdostání vmnoha zajímavých barvách. Pracoval aexperimentoval jsem již iskonopnými provázky, ale ty mě moc nenadchly. Konopný provázek má, kromě silného zápachu, mnoho tenkých míst, na kterých se pak snadno trhá nebo porušuje. Samozřejmě lze ovinování zkoušet isprovázky vyrobenými ze lnu nebo podobných materiálů. Stěmi ale bohužel zkušenosti nemám.

Na tomto místě bych vás rád varoval před určitým návykovým nebezpečím tohoto koníčku. Kdo jednou nalezne zálibu vovinování košíků, bude si při spatření jakékoli rostliny, ať už vzahradnictví, vkvětinářství nebo vpřírodě, hned klást otázku: „Jestlipak by ztoho šel vyrobit košík…?“

Ale teď se už do toho pusťme. Výroba každého košíku začíná sběrem materiálu. Při tom je třeba dbát na několik věcí. Můžete samozřejmě zpracovávat „pouze“ kytice, které si donesete zprocházky; stím se však většinou daleko nedostanete. Chcete-li jít cíleně na sběr, potřebujete odpovědi na následující otázky.

Kde sbírat?

Nesbírejte rostliny vchráněných oblastech! To by vám mohl někdo zazlívat. Nezdupávejte také louky, které jsou využívány pro zemědělství. Nenajdete vnich totiž žádné ideální rostliny. Tráva, která se pravidelně seče, je moc krátká aměkká na to, aby ji bylo možné využít jako hlavní materiál.

Budete-li hledat na okraji cesty nebo na úhoru, budete mít více štěstí. Traviny jsou tam delší apevnější. Například košíky zovsíku mají zvlášť hezký povrch. Hojnou úrodu nabízejí ivlhká stanoviště – úspěšní budete uvodních struh, rybníků atůní. Krásné košíky vzniknou ze skřípiny, sítiny apředevším ostřice. Mým osobním anejoblíbenějším územím pro sběr rostlin je velký les, do kterého mohu zajet autem relativně blízko ke stanovišti rostlin. Věřte, že je totiž dost namáhavé, když musíte nést čerstvě nařezanou trávu vpotřebném množství někam daleko.

Kdy sbírat?

Pro sběr neexistují téměř žádná časová omezení. Hned na jaře začíná doba sběru listů stálezelených travin arovněž jarních květů, jako jsou narcisy atomka. Vkvětnu ačervnu je nejlepší doba pro sběr různých ostřic. Letní měsíce jsou také ideální pro sběr bylinek, jako je dobromysl, levandule avratič.

Na podzim je čas na sušení zahradního odpadu. Denivky se beztak sestříhávají, stejně jako perovskie arůzné traviny. Dokonce ivzimě existují možnosti sběru materiálu, např. dlouhé výhonky divokého vína nebo větvičky břízy či plaménku. Na vlhkých stanovištích lze nalézt přesličku zimní.

Co sbírat?

1.05

1.06

Orobinec

1.07

1.08

Skladování

Další zdroje materiálu