Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Ing. Mojmír Král

Bezpečný internet
Chraňte sebe i svůj počítač

Kapitolou 12 do knihy přispěli Ing. Ladislav Pilař, MBA, Ph.D.; Ing. Jitka Pokorná, Ph.D., Česká zemědělská univerzita v Praze. Provozně ekonomická fakulta

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400
jako svou 5907. publikaci

Odpovědný redaktor Petr Somogyi
Sazba a zlom Jakub Náprstek
Formát ePub Štěpán Böhm
Počet stran 184
První vydání, Praha 2015

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2015
Cover Design © Grada Publishing, a. s., 2015
Cover Photo © fotobanka Allphoto.cz

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-247-9832-5 (ePub)
ISBN 978-80-247-9821-9 (pdf)
ISBN 978-80-247-5453-6 (print)

Poděkování

Chtěl bych na tomto místě poděkovat především své mamince, která mne nesmírně podporuje, bez její pomoci bych tuto knihu nikdy nenapsal. Poděkování zaslouží i pánové Lukáš Nimrichter, Štefan Šafár, Petr Šnajdr, Josef Džubák, kteří přispěli k práci nad rukopisem této knihy cennými radami a postřehy. Díky patří rovněž všem pracovníkům nakladatelství Grada Publishing, kteří se na vzniku knihy nějakým způsobem podíleli.

Úvod

Internet a sítě (i ty v malých firmách či v domácnostech) se staly běžnou součástí našeho života. Bohužel mnoho uživatelů stále podceňuje zabezpečení počítačů i mobilních zařízení a vystavuje tak svá zařízení (a potažmo i sebe a své blízké) různým nebezpečím – například ztrátě dat, možné ztrátě peněz apod.

Jelikož se však (naštěstí) o těchto možných rizikách debatuje jak mezi odbornou, tak i laickou veřejností, píše se o nich ve sdělovacích prostředcích i v diskuzích na různých webových stránkách a fórech, mnoho uživatelů začíná tuto problematiku vnímat a věnovat se jí. Každý uživatel počítače a internetu tedy řeší (ve větší či menší míře) problém, jak ochránit sebe, své blízké i svoje účty před možným napadením.

Cílem knihy je poskytnout čtenářům vyvážený, přehledný a dostatečný návod, jak svá zařízení správně ochránit. Zjistíte, co běžný uživatel potřebuje, čím se má zabývat a čemu má věnovat zvýšenou pozornost. Budete upozorněni na nejrůznější nebezpečí a taktéž se dozvíte, jak optimálně chránit počítač v případě různých způsobů jeho využití. Po přečtení knihy by měl čtenář porozumět zejména tomu, jak jednotlivé útoky fungují a jak se před nimi bránit.

Na následujících stránkách rovněž najdete doporučení na jednotlivé programy pro zabezpečení počítače (zejména takové, které jsou k dispozici zdarma, tedy freeware a opensource , ale i programy placené). Hlavní části knihy se věnují standardní ochraně počítače (hesla, aktualizace, firewall, antiviry), rodičovské ochraně, internetovému bankovnictví a nákupům na internetu. Samozřejmě nebudou chybět ani možnosti ochrany mobilních zařízení. U laptopů (tedy notebooků a netbooků) lze používat stejná opatření jako u stolních počítačů, u dalších zařízení (jako jsou například tzv. chytré telefony neboli smartphony) může být situace mírně odlišná, v závislosti na použitém operačním systému – ale i zde existují možnosti ochrany.

Struktura knihy

Hlavním cílem knihy je upozornit uživatele na nebezpečí, jež mu mohou používáním moderních technologií připojených k internetu1 hrozit, a také mu doporučit, jak takovýmto možným nebezpečím předcházet či je napravovat.

Snažil jsem se psát všechny kapitoly tak, aby jim porozuměl i běžný uživatel počítače. Pokročilí uživatelé budou (jak předpokládám) většinu uvedených informací znát. Vzhledem k výše uvedenému může dojít k situaci, že některé pasáže knihy popisují činnosti, které vás nezajímají – můžete je tedy klidně vynechat.

A nyní stručný přehled hlavních témat jednotlivých kapitol:

První kapitola knihy nese název Nebezpečí na Internetu. Uživatel se v ní dozví, jaká nebezpečí na něho vlastně mohou čekat a jakým způsobem může být jeho zařízení napadeno.

Druhou, sice krátkou, ale také důležitou kapitolou je Kontrola zabezpečení. Je velice důležité ihned po instalaci operačního systému vaše zařízení otestovat na výskyt možných nebezpečí, stejně tak je vhodné tuto kontrolu provádět i později, v různých časových intervalech.

Zejména pro správce počítačů bude mít význam kapitola Účty a hesla. Přístup do systému (jako základní bezpečnostní opatření) je totiž zabezpečen uživatelským jménem a heslem. Právě možnostmi nastavení těchto dvou základních bezpečnostních nástrojů se zabývá podstatná část této kapitoly.

Velice důležitou je kapitola Aktualizace. Jak možná už z jejího názvu vyplývá, věnuje se aktualizacím programů v počítači, a to jak aktualizaci operačního systému (zde Windows 8.1), tak i aktualizacím prohlížečů webových stránek a antivirových programů (přesněji aktualizacím jejich virových databází).

Kapitola Firewall je zaměřena na velice důležitou oblast – ochranu počítače přímo pomocí operačního systému Windows. Zabezpečení před všemožnými průniky zvenčí pomocí brány firewall je dokonce nezbytnou a základní součástí ochrany počítače, neměli byste ji tedy v žádném případě opomenout. Můžete kromě toho ale využít i externí nástroje a i o těch bude v této kapitole pojednáno.

Ani kapitola Antivirová ochrana nemůže být považována za oddechovou – naopak patří k těm nejdůležitějším. Antivirový program je totiž jednou z hlavních součástí zabezpečení vašeho zařízení, jeho instalace a nastavení by mělo následovat ihned po instalaci operačního systému. Antivirový program je součástí operačního systému (Windows), ale můžete používat i externí řešení od renomovaných firem – potřebné informace na dané téma naleznete právě v této kapitole.

Problematice zabezpečení sítí (včetně bezdrátových) se věnuje kapitola Sítě a WiFi sítě. Naleznete v ní nastavení routeru právě z hlediska zabezpečení sítě, nezapomeneme ani na rodičovskou kontrolu. I když se rozhraní pro nastavení jednotlivých routerů může lišit, v současné době jsou všechna konstruována na bázi webového prohlížeče (a jsou si tudíž dost podobná), uvedený návod může být tedy prospěšný pro všechny uživatele.

Online bankovnictví a nakupování je rovněž běžně využívanou aplikací moderních technologií. I když v oblasti online bankovnictví je zabezpečení na poměrně vysoké úrovni, přesto není opatrnosti nikdy nazbyt a dodržovat alespoň ta základní pravidla je více než patřičné a doporučeníhodné. A velice důležitým způsobem (v poslední době navíc stále oblíbenějším) využití internetu je i online nakupování. Řeč bude o tom, jak nakupovat prostřednictvím internetu, na co si dát pozor, jak se vyhnout možným rizikům… Nakupování online zažívá veliký rozmach, je tedy velice důležité zachovávat pravidla bezpečnosti i v této oblasti využití moderních technologií.

Mobilní nebezpečí jsou kapitolou určenou pro uživatele mobilních zařízení, zejména tzv. chytrých telefonů (smartphonů). I pro tato zařízení existují možnosti ochrany před zneužitím, určitě neuškodí o nich vědět a některá z nich i používat.

Kapitola Bezpečně na internetu nese název, jaký by klidně mohla mít i celá tato kniha, nicméně si v ní popíšeme základní pravidla, jak se chovat v prostředí internetu a jak nastavit nejčastěji používané prohlížeče. Probereme i téma ochrany proti spamu.

Poslední kapitolu jsem pojmenoval Co ještě můžete potřebovat? Je věnovaná mixu různých, podle mého soudu potřebných informací a nástrojů, které vám mají pomoci s hlavním tématem celé knihy – tedy se zabezpečením vašeho zařízení. Předpokládám, že zde uvedené informace se vám budou hodit.

Čeština a angličtina

V knize naleznete (kromě jiného) i popisy dialogových oken, jednotlivých nabídek, příkazů apod. Jelikož programy můžete používat nejenom v českém, ale i v originálním anglickém jazykovém prostředí, vždy najdete u jednotlivých popisů jak české, tak i anglické znění. Přestože by se některým čtenářům mohlo zdát, že se tím kniha stává poněkud méně přehlednou, věřím, že si na tuto formu zvyknete a naopak oceníte, že nyní práci s programem zvládnete bez problémů i v jiném jazyce.

Ovládání počítače

Ještě krátký dovětek k pojmům, na něž v knize narazíte a které souvisí s ovládáním počítače:

›Pokud je třeba použít tlačítko myši bez bližšího určení, myslí se tím vždy levé tlačítko myši, v případě, že máte nějakou akci vykonat pravým tlačítkem myši, vždy to bude v textu výslovně zmíněno.

›Pojem klepnout znamená jedno krátké, jemné zmáčknutí tlačítka myši, pojem poklepat potom dvakrát rychle stisknout tlačítko myši. Pojmem táhnout rozumíme stav, kdy myší najedete na určité místo, stisknete a držíte příslušné tlačítko a za jeho stálého držení se posunete na jiné, konečné místo. Tam tlačítko myši uvolníte.

›Při používání tzv. klávesových zkratek postupujete tak, že podržíte první uvedenou klávesu či klávesy a tu poslední stisknete – tedy například klávesová zkratka Shift+Ctrl+N znamená, že stisknete a držíte klávesy Shift a Ctrl a poté klávesu N.

1 U stolního počítače, laptopu se předpokládá operační systém Windows 8, resp. 8.1.

1Nebezpečí nainternetu

Používání internetu přináší mnohé výhody, ale také mnohá rizika. Kromě toho, že je každý počítač připojený kinternetu vystaven pokusům oútok ze strany různého malwaru, určitá „anonymita“ dává uživatelům navíc pocit, že mohou osobě prozradit takřka cokoli, anebo naopak od mnohých cokoli chtít.

Považuji proto za užitečné vědět orůzných nebezpečích, jež prostředí internetu přináší, aznát také různé možnosti obrany proti nim.

Pro označení osoby, která se neoprávněně pokouší dostat kvám do počítače (ať již sjakýmkoli záměrem) budu používat pojem útočník. Velice často se sice používá termín hacker, ale protože toto označení není úplně výstižné – existuje více druhů útoků2 srůznou motivací, zvolil jsem raději český výraz útočník.

Obecně platí, že hrozící nebezpečí jsou buď vnější, nebo vnitřní. Mezi ta vnitřní patří:

›Poškození technických zařízení (například havárie pevného disku) – zde jsou potřebná zejména preventivní opatření jako zálohování dat (na externí disky nebo kvalitní DVD média3).

›Výpadek elektrického proudu (nebo výkmity napětí) – opět zálohujte data apořiďte si přepěťovou ochranu zařízení, případně včetně záložního zdroje.

›Programové (programátorské) chyby – zálohujte potřebná data, aktualizujte programy (viz dále).

›Kolize technického či programového vybavení – používejte vzájemně spolupracující programy, aktuální ovladače pro daný operační systém.

›Chyba uživatele – mnoho problémů způsobují/umožňují samotní uživatelé.4 Řešením je jejich důkladné proškolení avzdělávání, kčemuž má napomoci itato publikace.

Vnějšími riziky potom mohou být:

›Krádež zařízení – zabraňte nepovolaným osobám ve fyzickém přístupu kdaným zařízením, zabezpečte ivlastní zařízení (například zámky Kensington).

›Neoprávněný přístup kzařízení – pro přihlášení kpočítači používejte heslo (viz dále), při každémmodchodu od počítače používejte systémový zámek (pro Windows platí klávesová zkratka Win+L). Osoba, která se bez vašeho vědomí dostane kpočítači, může nejen odcizit nebo pozměnit data, ale také instalovat do počítače škodlivý program.

›Počítačová infiltrace – zde se používá pojem malware (zangl. malicious software). Protože tato publikace je zaměřena na nebezpečí, která zařízením mohou hrozit připojením kinternetu, zaměříme se vknize právě na tuto oblast možné infiltrace.

Zhlediska ochrany všech zařízení je nejdůležitějším (ataké nejproblematičtějším) prvkem uživatel – proto jakékoli doporučení musí začínat tím, aby uživatelé počítačů adalších zařízení nad svými kroky přemýšleli (většinu problémů si uživatelé způsobují sami tím, že nechají zařízení bez dozoru, nechráněné heslem, bez bezpečnostních programů vaktuálním stavu, případně tím, že spouští neznámé stránky či programy, které na internetu objeví). Buďte proto prosím opatrní.

1.1Malware

Malware je vlastně jakýkoli škodlivý/nežádoucí program, který se dostal do počítače (většinou bez vašeho vědomí).5

1.1.1Základní druhy malwaru

Podívejte se nyní na přehled základních druhů malwaru podle škodlivé činnosti:

›Adware (advertising-supported software) je nevyžádaná reklama všeho druhu.6 Bývá občas součástí freewarových (zdarma distribuovaných) nebo sharewarových programů, protože někteří vývojáři se snaží zobrazováním reklamy financovat své vlastní programy. Projevy adwaru mohou být nenápadné (například zobrazování banneru ve spuštěném programu), nebo naopak velmi nepříjemné (nastavení jiné úvodní stránky vinternetovém prohlížeči, tzv. vyskakovací (pop-up) okna…). Jako základní obranu můžete nastavit prohlížeč webových stránek tak, aby reklamní okna neotvíral (viz dále), či použít některý zdoplňků na blokování reklamy.

›Backdoor jsou programy, které vytvářejí tzv. zadní vrátka aumožňují tudy cizím osobám nepozorovaný přístup do vašeho počítače ajeho případné další zneužití (odcizení dat, instalace dalších programů, vykonávání příkazů útočníka).7 Backdoory jsou zvláštní skupinou tzv. trojských koní (trojan horses). Hlavní obranou je nespouštět programy, unichž nevíte, co obsahují – a(pochopitelně) kvalitní aaktualizovaný antivirový program.

›Dialer měnil vdobách modemového připojení kinternetu vytáčené číslo. Napadený počítač využíval pro připojení drahé linky, většinou zahraniční. Uživatel tuto skutečnost zjistil až tehdy, když mu přišel velmi vysoký účet za telefon. Vdnešní době existuje podobný typ útoku na mobilní zařízení, kdy může dojít knepozorovanému posílání prémiových SMS.

›Keylogger (klávesová špionáž) je speciální typ spywaru, který sleduje stisky kláves atyto informace posílá útočníkovi. Ten takto získává zejména přihlašovací jména, hesla apod. Ochrana je možná především prostřednictvím speciálních programů, na otestování bezpečnosti lze použít například 1-ClickPCCare, RemoteSpySoftware adalší antivirové programy, třeba AVG (viz dále).

›Ransomware (vyžadování výkupného) je typ malwaru, jehož prostřednictvím útočník vyžaduje pod různými výhružkami peníze, vlepším případě se na počítači může zobrazovat výzva kzaplacení „pokuty“ za údajné porušení autorských práv nebo používání nelegálního softwaru, vhorším případě dojde kzašifrování dat na disku (přičemž není jisté, že pozaplacení útočník data opravdu odblokuje) – viz obrázek 1.1.

›Scareware (panika) – nejčastěji se jedná ofalešné antivirové nebo bezpečnostní programy, kdy po instalaci zkušební verze proběhne fiktivní kontrola počítače, která najde desítky až stovky údajně infikovaných souborů, jež je nutné vyčistit nebo odstranit. Pokud se uživatel nachytá, zaplatí zbytečně za bezcenný program.

›Spyware (špionáž) jsou programy, které sledují vaši činnost azískávají různé údaje: vlepším případě jen pozorují vaše zvyklosti, například nejčastěji navštěvované stránky, aby na vás mohly namířit cílenou reklamu, vhorším případě získávají přístupová jména ahesla, osobní údaje, registrační údaje atd.

Přehled základních druhů malwaru podle způsobu infiltrace:

›Trojan horse (trojský kůň) je program, který se vydává za nějaký jiný užitečný program, hru či jiný zábavný software (který si chcete nainstalovat), ale ve skutečnosti skrytě – bez uživatelova vědomí – provádí jinou činnost. Často bývá součástí crackovacích programů.

›Virus je nežádoucí program, který se sám šíří ainfikuje další počítače bez vědomí uživatele. Využívá ktomu zejména spustitelné soubory nebo makra dokumentů. Oblíbeným médiem pro přenos virů na další počítače jsou iUSB flash disky. Mohou škodit různými způsoby – vminulosti se viry na napadeném počítači často projevovaly různými zvukovými nebo obrazovými efekty, případně škodily ničením souborů adat. Vsoučasnosti se naopak snaží chovat co nejméně nápadně apřípadně stahovat další nežádoucí aškodlivé programy do napadeného počítače. Viry představují velkou skupinu malwaru.

›Worm (červ) je program šířící se pomocí počítačové sítě, může ktomu používat sdílené disky nebo jiné komunikační kanály, nejčastěji je to prostředí elektronické pošty, kdy se šíří pomocí e-mailů.8 Za zmínku stojí, že adresa odesílatele je většinou podvržena.

Obrázek 1.1: Ukázka ransomwaru

Základní obranou proti všem těmto útokům je:

›Udržovat aktualizovaný operační systém.

›Používat kvalitní antivirový program spravidelnou aktualizací virové databáze.

›Neinstalovat programy znedůvěryhodných zdrojů.

›Mít nastaveno zobrazování přípon všech souborů (přičemž rozhodující je ta poslední).

›Nespouštět soubory ve-mailu od neznámých odesílatelů (pokud vám iod známého odesílatele přijde podezřelý e-mail, je lepší se ujistit, zda vám ho dotyčný opravdu poslal).

›Sledujte, zda se vpočítači neděje něco podezřelého, jako je například neobvyklý nárůst přenosu dat, výrazné zpomalení počítače, zvýšená činnost pevného disku apod.

›Používejte rozum! Chovejte se obezřetně (útočníci jsou většinou „okrok“ napřed avněkterých případech ani nejlepší antivirový program nemusí reagovat na nejnovější hrozby).

1.1.2Jak mohou napadené počítače škodit?

Vpředchozích odstavcích bylo popsáno, jakým způsobem je možné nejčastěji počítač infikovat aco napadené počítače mohou uživateli přímo způsobit. Existuje ale idalší problém – napadený počítač může nevědomky sloužit kútokům aškodit ostatním.

Bot abotnet: Škodlivý program může nenápadně čekat na vzdálené příkazy útočníka. Takový počítač se nazývá zombie. Útočník si postupně vytváří celou „armádu“ zombie počítačů (někdy také označovaných jako „bot“ (od slova robot) abuduje tzv. botnet, tedy obrovskou síť, čítající iněkolik (set) tisíc počítačů, rozmístěných po celém světě, které čekají na povel.

Klasické viry (zejména ty destruktivní) již tolik „netáhnou“. Relativně novým typem jsou proto botnety, tedy programy, reagující na příkazy útočníka zadávané na jiném počítači. Bot je program, který je tajně nainstalován na uživatelském počítači, obsahuje komunikační ařídící modul aumožňuje útočníku vzdáleně tento počítač ovládat avyužít pro plnění různých příkazů.9 Bot je velmi flexibilní, neboť je ovládán na dálku: dokáže měnit svoji funkčnost přidáním nového kódu či změnou stávajícího. Pro počítač infikovaný botem se používá termín zombie (živá mrtvola), čili stroj ovládaný útočníkem bez vědomí uživatele.

Tyto počítače (infikované botem), které jsou sdružovány do sítí soznačením botnet (botnetwork), lze potom použít kprovedení koordinovaného útoku. Vlastníci botnetů mohou tuto síť za peníze pronajímat jiným kyberzločincům nebo ji sami zneužívat kdalší nekalé činnosti.

Ikdyž hranice rozdílů mezi jednotlivými druhy malwaru je neustále tenčí, bot na rozdíl odvirů může být modifikován ana rozdíl od rootkitů může být šířen vmasovém měřítku.

Bot musí komunikovat se svým řídicím orgánem, boty mohou být ovládány několika různými způsoby, například přes P2P (peer to peer) sítě či diskusní skupiny, avšak nejběžněji přes chatovací kanály IRC (Internet Relay Chat) – tento protokol IRC útočníci velmi dobře znají, IRC serverů existuje velké množství apřipojit se knim lze víceméně anonymně.

Útočník může do vašeho počítače proniknout pomocí malwaru, například pomocí backdooru (zadní vrátka), aškodlivý kód potom šířit pomocí tzv. exploitu (programy využívající bezpečnostní chyby). Jednu zdalších cest představuje použití webových stránek nebo protokolu elektronické pošty SMTP, ato často za aktivní účasti uživatele. Hacker naláká uživatele knávštěvě webové stránky (viz phishing apharming), která se tváří jako legitimní, nicméně skrývá zákeřný kód. Riziko představuje istahování aspouštění programů zneověřených zdrojů či otevírání podezřelých příloh ve-mailu.

Bot potom provádí škodlivou činnost, nejčastěji se jeho prostřednictvím rozesílá spam, běžné je izneužití kphishingu, velmi nebezpečné jsou ibotnety páchající typicky spywarové funkce jako sniffing. Botnety se používají ipro rafinované podvody typu zneužití reklamních systémů pay-per-click, kde počítače napadené botem jsou zneužívány pro automatické klikání na reklamní bannery (tvůrcům botu pak nesou nemalé zisky). Infikované počítače mohou být navíc kontrolovány na dálku, lze tak tedy upravovat seznam reklamních serverů, na něž se mají soustředit, ataké maximální počet kliknutí zjedné IP adresy. Počítače spojené jako botnet se také používají ikútokům typu DoS/DDoS (viz dále).

Ochrana proti botnetům pochopitelně možná je:

›Udržujte operační systém awebové prohlížeče vaktuálním stavu – záplatujte, aktualizujte.

›Používejte správně nastavený firewall.

›Udržujte aktuální iantivirový program (idalší antimalwarové programy).

›Sledujte, zda se vpočítači neděje něco neobvyklého, zda vněm neběží nějaké služby, které běžet nemají, zda nejsou přenášena data (neobvyklý nárůst přenosu dat, zejména vdobě, kdy nepracujete).

›Správcové sítí pozorně sledují (apřípadně dále uvedené porty blokují) provoz zejména naportech:

a)6666 a6667 (použití pro IRC),

b)136, 137, 138, 139 (pro komunikaci programů na různých počítačích),

c)593 (komunikace počítačů na internetu),

d)445 (pro sdílení souborů),

e)1024 avyšší (porty pro volné použití).

DoS/DDoS (Denial of Service/Distributed DoS) – útoky odepření služby. Jednotlivé zombie počítače se pokoušejí přistupovat na přístupový zdroj či na cílové stránky aposílat takové množství požadavků, aby zahltily server oběti tak, že potom neplní svoji funkci (vpraxi je takto možné na určitou dobu odstavit například stránky konkurenčního e-shopu). Když se potom zákazník nemůže připojit či je spojení velmi pomalé, odchází jinam – ke konkurenci. Ochranou je kvalitní adobře nastavený firewall aantivirový program.

Hoax (poplašné zprávy, fámy) je kategorie kolujících řetězových (varovných nepravdivých) zpráv,10 které si přeposílají sami uživatelé. Zpráva většinou popisuje nějaké nebezpečí aprodůvěryhodnost se vní uvádí, že pochází od nějaké velké, známé firmy aje ji potřeba sdělit co největšímu okruhu uživatelů (přičemž někteří vyděšení uživatelé jsou opravdu schopni takovou zprávu odeslat na všechny adresy ve svýchkontaktech). Typickými hoaxy jsou nesmyslná varování před neexistujícími viry, různé nabídky anesmyslné rady… Přeposílání hoaxů může vypadat jako neškodná zábava, ale pokud se taková zpráva svelkou sbírkou e-mailových adres dostane na infikovaný počítač, může škodlivý program e-mailové adresy posbírat aodeslat útočníkovi (kdalšímu zneužití). Základní obranou je neotvírat takovéto zprávy, rovnou je mazat ahlavně na ně nereagovat.

Phishing (rhybaření) apharming (pharmaření), ale také phreaking (pomocí klasického telefonu) jsou mimořádně škodlivé aktivity, neboť vyžadují zaslání informací například ointernetovém bankovnictví (přístupová jména ahesla), velice těžko se odhaluje zejména pharming (falšované webové stránky, viz dále).

Phishing neboli podvodné e-maily je forma útoku, kdy se útočník snaží uživatele zmást avylákat zněho údaje obvykle osobního charakteru (přístup ke-mailu či kjiným službám). Často se zneužívá vonline bankovnictví11 avyžaduje přístupové údaje (jméno uživatele, heslo…). Podvodné e-maily na první pohled vypadají, že jsou odesílány přímo zbanky, asnaží se přesvědčit uživatele, aby klepnul na uvedený odkaz. Jestliže tak učiní, dostane se napodvodné stránky, kde jsou po něm požadovány přístupové údaje kúčtům, platebním kartám, nebo jiné důvěrné informace (viz dále).

E-mailový spoofing jako jedna zpodkategorií znamená pozměnění odesilatele e-mailové zprávy (e-mail vám oznamuje, že váš bankovní účet byl deaktivován, projeho aktivaci musíte na e-mail odpovědět azaslat potřebné přihlašovací údaje).

Nigerijské podvodné e-maily (SCAM419, často falešná dědictví) – vtomto případě vás e-mailem osloví neznámý útočník sinformací ve smyslu, že zdědil něčí majetek ve výši několika (desítek) milionů dolarů apotřebuje pomoci při převodu do zahraničí. Za to vám slibuje velkou odměnu ve výši až několika desítek procent zcelkové částky. Princip podvodu spočívá vtom, že oběť je neustále nucena platit nečekané „administrativní“ poplatky apřevod majetku se (samozřejmě) stále oddaluje.

a)nezadávejte e-mailovou adresu vklasické podobě, ale ve tvaru: jmeno.prijmeni(at)firma.cz,

1.1.3Kdo aco nás může ještě sledovat?

1.2Další častá nebezpečí

1.2.1Nevyžádané předplatné

1.2.2Stahování dat

4 Je tomu tak často.