Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

PhDr. Jarmila Kelnarová, PhD.,

a kolektiv

OŠETŘOVATELSTVÍ PRO STŘEDNÍ ZDRAVOTNICKÉ ŠKOLY – 2. ROČNÍK/1. DÍL

2., přepracované a doplněné vydání

Hlavní autorka a editorka:

PhDr. Jarmila Kelnarová, PhD.

Autorský kolektiv:

PhDr. Jarmila Kelnarová, PhD., Mgr. Dominika Babáková, Mgr. Martina Cahová, PhDr. Zuzana Číková, Mgr. Dana Hauserová, Mgr. Zdeňka Kovářová, Mgr. Iva Křesťanová, Mgr. Kateřina Svobodová, PhDr. Jana Toufarová, Mgr. Jana Váňová, Mgr. Gabriela Vojkovská, Mgr. Petra Voráčová

Recenzentka:

PhDr. Jana Uhrová

© Grada Publishing, a.s., 2016

Cover Photo © fotobanka allphoto, 2016

Obrázky 1, 2, 13, 14, 16 až 18 Petr Žalmánek; 6 Mgr. Tomáš Novotný

Fotografie 5, 7, 8, 22 až 26 v textu a 13 v barevné příloze Ing. Jan Grepl; 3 a 20 Mgr. Iva Křesťanová; 9, 12, 27 a 28 v textu a 1 v barevné příloze Mgr. Jana Váňová; 4, 10, 11, 15, 19, 21 v textu a 2 až 12 v barevné příloze Petr Žalmánek

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 6262. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Ivana Podmolíková

Sazba a zlom Karel Mikula

Formát ePub Štěpán Böhm

Počet stran 176 + 4 strany barevné přílohy

1. vydání, Praha 2016

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

Poděkování za pomoc a kompletaci textu patří Mgr. Janě Váňové.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

Doporučení a pracovní postupy v této knize byly autorem ověřeny, přesto nelze za ně převzít odpovědnost. Autor ani nakladatelství neručí za jakékoliv věcné, osobní ani majetkové škody.

ISBN 978-80-271-9282-3 (ePub)

ISBN 978-80-271-9281-6 (pdf)

ISBN 978-80-247-5331-7 (print)

Úvod

Milí žáci,

připravili jsme pro vás novou učebnici ošetřovatelství, která je nutnou pomůckou pro přípravu na vaše budoucí povolání. Obsahuje základní teoretické informace pro praktické odborné výkony, jež budete provádět v nemocnicích, ale i v jiných zdravotnických zařízeních. Praktické výkony se budete učit a provádět pod vedením odborných učitelů nejen ve škole, ale i ve zdravotnických zařízeních. Při ošetřovatelské péči o nemocné se můžete setkat s novými pomůckami i s novými způsoby práce. Je třeba, abyste vždy postupovali tak, aby nedošlo k poškození zdraví klienta a aby bylo vidět, že pracujete profesionálně.

Učebnice pro 2. ročník oboru zdravotnický asistent vychází ze schválených Rámcově vzdělávacích programů – dokumentu MŠMT. Jednotlivé kapitoly jsou doplněny nejnovějšími informacemi od zdravotníků – profesionálů ze zdravotnických zařízení. Učivo v jednotlivých kapitolách je zpracováno tak, aby na sebe logicky navazovalo.

Pro výkon povolání vás budou připravovat odborné učitelky, které se ve svém oboru neustále vzdělávají. Budou vám oporou a pomohou při zvládání vědomostí, dovedností a vhodných návyků, jež jsou nutné pro výkon zdravotnického povolání.

Pracujte vždy s radostí, profesionálně, zodpovědně a podle zásad, kterým jste se naučili. Držte se hesla: Salūs et sanitās hominum. Nezapomeňte, že jakékoliv vaše pochybení může být pro pacienta osudným. Vaše kvalitní odborná práce, vystupování i chování napomáhá k rychlejšímu uzdravení nemocného.

Do dalšího života přeji vám i vašim pacientům, abyste se co nejlépe připravili pro budoucí povolání a aby z vás byli profesionálové nejen po stránce ošetřovatelské, ale i lidské.

Jarmila Kelnarová

1Ošetřování pacienta s bolestí

Cíl

Po prostudování této kapitoly žák:

■Vysvětlí pojem bolest.

■Charakterizuje význam bolesti.

■Zná reakce organismu na bolest.

■Umí popsat typy bolesti.

■Charakterizuje způsoby posuzování bolesti.

■Definuje tradiční a netradiční terapii bolesti.

■Zná zásady při ošetřování pacienta s bolestí.

1.1Charakteristika bolesti

„Člověk se rodí v bolestech, v průběhu svého života způsobí bolest řadě lidem a nakonec umírá v bolesti. Navíc si člověk vše dovede představit, a to je zdrojem jeho dalšího utrpení.“

(C. S. Lewis)

Bolest je velmi nepříjemný subjektivní pocit, který člověk prožívá individuálně. Je tvořena kognitivní (fyzickou) a emocionální složkou. Prožívání bolesti je součástí přirozené ochranné reakce, jež nás vede k pokusu nějakým způsobem bolest odstranit.

Bolest

■Je způsobena fyzikálním, chemickým nebo bakteriálním podrážděním periferních zakončení nervových vláken citlivých na bolest (nociceptor).

■Při podráždění dochází ve tkáni k biochemické reakci.

■Z postižené tkáně je vzruch veden senzitivními nervovými vlákny do thalamu a odtud do mozkové kůry (gyrus postcentralis).

■Zde dojde ke zpracování podnětu a odpověď je vedena eferentními vlákny z mozku k příslušnému orgánu ⇒ uvědomování si bolesti.

■Receptor bolesti (nociceptor) je možné stimulovat přímo poškozením receptorové buňky, nebo nepřímo uvolněnými chemickými látkami.

Typy bolestivých stimulů

■podnět mechanický – poranění tkání (např. chirurgický výkon, narušení tkáně, blokáda vývodu, nádor, spazmus svalstva)

■podnět tepelný – extrémní teplo nebo chlad (popáleniny, omrzliny)

■podnět chemický – ischemie tkáně (nahromaděná kyselina mléčná), svalový spazmus

1.2Význam bolesti

Bolest je účelná:

■jako varovný signál poškození nebo ohrožení organismu.

■když chrání před dalším poškozením (např. při popálení).

■když poskytuje informaci, který orgán je postižen (např. apendicitida).

■když vede k účelnému jednání – vyhledání lékaře, zastavení činnosti, zabraňuje dalšímu poškození (např. u stenokardie).

Bolest je neúčelná:

■když narušuje schopnost klienta vykonávat běžné aktivity.

■když se stává nesnesitelnou, vede k utrpení a vyčerpání pacienta (nádorová bolest).

1.3Vnímání bolesti

Bolest je subjektivní příznak, je pociťována a prožívána velmi individuálně. Každý člověk má jiný práh bolesti.

Práh bolesti je moment, kdy člověk začíná určitou bolest vnímat –čím vyšší práh bolesti je, tím více bolesti jedinec vydrží.

Činitelé ovlivňující vnímání bolesti a práh bolesti

■vrozený typ nervové soustavy

■osobnostní charakteristika nemocného a jeho senzitivita

■pohlaví

■věk člověka

■výchova a zkušenosti jedince

■aktuální psychický stav, nedostatek spánku, nepohodlí

■psychické faktory – hlavně strach

■denní doba (v nočních hodinách je nemocný mnohem vnímavější)

■filozofie, náboženství

■etnické a kulturní faktory

■vliv socializace

1.4Typy bolesti

1.4.1Typy bolesti podle místa vzniku

■somatická – povrchová somatická bolest vychází z kůže, hluboká somatická bolest vychází z pohybového aparátu, z vazivové tkáně

■viscerální (útrobní) – vychází z orgánů dutiny hrudní a břišní, vzniká při spazmech hladkého svalstva, při zánětlivém procesu

■myofasciální – jinde bolí a jinde je zdroj bolesti

■neurogenní – dráždění nervových vláken a drah, má vystřelující charakter, jedná se např. o fantomovou bolest po amputaci končetiny, o bolest při neuralgii trigeminu

■analgie – zranění, která jsou za určitých situací vnímána jako nebolestivá (válečná zranění, poranění při vrcholovém sportu)

■procedurální – instrumentální bolestivé výkony (injekce, punkce, cévkování, ošetřování ran); zde velmi záleží na ohleduplnosti a přístupu zdravotnického personálu

■psychická – je vyvolána ztrátou citu, důvěry, naděje; ztrátou lidí, které máme rádi, ztrátou věcí, jichž si ceníme; na to, že tato bolest existuje, může pacienta trápit a ovlivnit i léčebný proces, bychom při svém povolání neměli zapomínat

1.4.2Typy bolesti z hlediska průběhu

■akutní – trvá omezenou dobu, rychle odezní, dá se dobře lokalizovat a má ochranný význam, protože zabraňuje dalšímu poškození tkáně; trvá méně než 6 měsíců; je-li vyšší intenzity, představuje velkou psychickou zátěž, která může vést k agresivitě

■chronická – trvalá nebo častěji se opakující, rozvíjí se pomalu, trvá delší dobu (více než 6 měsíců), narušuje rodinný i pracovní život, těžko lze určit začátek; jedná se o tupou, difuzní bolest

■rekurentní – přechod mezi akutní a chronickou, mění se v čase, nastupuje, zůstává, ustupuje a po čase se opět vrací; neplní funkci varující, je chápána jako psychosomatická

1.4.3Typy bolesti podle postižených orgánů a charakteru

■kolikovitá – při ledvinné či žlučníkové kolice, je způsobena spazmem hladké svaloviny

■ischemická:

–stenokardie: při ischemické chorobě srdeční, dochází k nedostatečnému prokrvení srdečního svalu (myokardu)

–klaudikační bolest: při ischemické chorobě dolních končetin, vzniká po ujití určitého počtu metrů, po zastavení zmizí

■zánětlivá – při zánětu

■úrazová – při postižení tkáně

■fantomová – po amputacích

1.5Posuzování bolesti

1.5.1Umístění bolesti

Na lokalizaci bolesti se ptáme ústně: „Kde vás to bolí?“, nebo můžeme použít tzv. mapu bolesti. Mapa bolesti je plošné zobrazení lidské postavy, do níž nemocný barevně zakresluje oblasti, které ho bolí, označí i intenzitu bolesti.

1.5.2Charakteristika bolesti

Nemocní charakterizují bolest různě a z různých hledisek. Často bolest označují podle orgánu, z něhož vychází (bolest srdeční, zubů, hlavy), jindy popisují bolest podle jejích určitých projevů, které subjektivně cítí. Takových charakteristik bolesti najdeme velmi mnoho. Zde uvádíme jedny z nejčastěji jmenovaných:

■bodavá

■putující

■řezavá

■silná

■křečovitá

■dráždivá

■pálivá

■záchvatovitá

■vystřelující

■svědivá

■škubavá

■ostrá

■vyčerpávající (a mnoho dalších)

1.5.3Intenzita bolesti

■slabá – celkem snesitelná, vliv na organismus je nepatrný

■střední – snáší se hůře, zvlášť trvá-li dlouho, objevuje se celková odezva organismu

■silná – snáší se jako krajní nepříjemnost, pacient hledá úlevovou polohu, doprovázejí ji změny FF, pocení, pláč aj.

■nesnesitelná – ruší psychické zábrany a společenské konvence, někdy se může rozvinout až obraz šoku, může vést ke zkratovému jednání i k pokusu o sebevraždu

1.5.4Metody určování intenzity bolesti

■analogové stupnice intenzity bolesti (VAS) (obr. 1) – slouží ke zjištění aktuálního stavu, jak moc to pacienta právě bolí, a pro sledování změn v čase

■mapa bolesti – pacient zaznamená nejen místo bolesti, ale i intenzitu

■verbální metody diagnostikování intenzity bolesti

■metody používané u dětí – u dětí se používají různé vizuální škály, např. škála výrazů obličeje (obr. 2), teploměr jako vizuální škála, obrázky znázorňující různý typ počasí (od krásného slunečného počasí, které představuje stav bez bolesti, přes polojasno až k dešti a bouřce)

Obr. 1 Analogová škála bolesti

■srovnávací metody (tourniquetové vyšetření) – využívá se manžety k měření krevního tlaku; zjišťuje se maximální tolerance ischemické bolesti; nemocnému je přiložena nafukovací manžeta, po jejím nafouknutí je požádán, aby v pravidelném rytmu svíral a rozevíral pěst; tyto pohyby způsobují zvětšující se a rostoucí bolest; metoda se provádí tak dlouho, až nemocný označí vzniklou bolest rovnou intenzitě bolesti, která ho trápí

Obr. 2 Vizuální škála bolesti

1.5.5Časové určení bolesti

Ptáme se pacientů, kdy se bolest objevuje:

■po námaze (námahová bolest)

■v klidu (klidová bolest)

■v noci

■ve dne

■při změně polohy

■po požití potravy

■při změně počasí aj.

Podle trvání bolesti rozlišujeme bolest stálou, přerušovanou, záchvatovitou atd. Podle nástupu rozlišujeme bolest náhlou, pozvolnou.

1.6Reakce organismu na bolest

Reakce organismu na bolest je komplexní proces. Odpověď probíhá na několika úrovních.

■sympatikoadrenální odpověď – tachykardie, zvýšený systolický tlak, tachypnoe, pocení, zvýšený svalový tonus, bledost, rozšířené zornice, zvýšený hlas

■parasympatická odpověď – bradykardie, snížený systolický tlak, nauzea, zvracení, suchá a teplá kůže, zúžení zornic, pomalá řeč

■změny chování – neklid, pláč, křik, sténání, strach, úzkost, zlost, deprese, únava, vyčerpání aj.

1.7Terapie bolesti

Bolest je ve většině případů odstranitelná, záleží na správně zvolené léčbě. Neléčená bolest negativně ovlivňuje kvalitu života nejen nemocného, ale i jeho blízkých. Vede k narušení mezilidských vztahů a k omezení běžných životních aktivit.

1.7.1Tradiční terapie

■farmakologická léčba bolesti – podávání analgetik

Zásady při podávání analgetik

–pouze podle ordinace lékaře

–přesné dávky

–dodržovat formu (tableta, injekce, čípky) a dávkování

–při ordinaci „podle potřeby“ zaznamenat čas a jaké množství bylo podáno

–pozor, analgetika jsou léky návykové

–samostatnou skupinu tvoří opiáty (více informací v kapitole 5.1.6)

■neurochirurgická léčba – blokáda nervů

■přerušení senzitivních nervů, nitrolební operace

■elektrické stimulace

■speciální ambulance, oddělení tišení bolesti

■kontinuální infuze, pumpy

1.7.2Netradiční terapie

Jde většinou o psychologické metody (tzv. psychoterapii) využívající např.:

■placebo efekt (víra v účinek léku, dochází k pocitu úlevy i při podání léku bez léčebného účinku)

■hypnóza

■relaxace

■akupunktura

■aromaterapie

■magnetoterapie

■arteterapie

■aplikace tepla a chladu

■sugesce

■psychoterapie (empatie, haptický kontakt, ochota vyslechnout, informovanost klienta)

1.8Zásady ošetřování pacienta s bolestí

■Buďme všímaví.

■Respektujme individuální citlivost klienta na bolest.

■Vytvořme klidné prostředí.

■Nepospíchejme, když druhý sděluje, že ho něco bolí.

■Poskytujme kvalitní a šetrnou ošetřovatelskou péči.

■Sledujme neverbální projevy klienta.

■Nikdy neříkejme: „To vás nemůže bolet.“

■Projevujme empatii.

■Dopřejme dostatek komunikace – odstranění úzkosti, strachu, potřebné informace, získání důvěry.

■Podle ordinace lékaře podávejme analgetika, využívejme další způsoby léčby bolesti (teplo, chlad, úlevová poloha).

V roce 1973 byla založena Mezinárodní společnost pro studium bolesti a v roce 1987 byla ustanovena sekce pro studium a terapii bolesti při České lékařské společnosti.

V současné době ve většině zdravotnických zařízení fungují specializovaná pracoviště, která se zabývají problematikou a léčbou bolesti. Podle rozsahu pracoviště se jedná o ambulance léčby bolesti nebo centra léčby bolesti. Provádějí se zde výkony jako např. zavádění epidurálního katétru, aplikace lineárních dávkovačů, akupunktura, fyzikální metody léčby bolesti aj.

Kontrolní otázky a úkoly

1.Vysvětlete, jaký je význam bolesti.

2.Vyjmenujte typy bolesti z hlediska průběhu.

3.Popište vizuální škály používané u dětí.

4.Co je to psychická bolest a jaký může být její dopad na uzdravení pacienta?

5.Vyjmenujte zásady při ošetřování pacienta s bolestí.

2Péče ospánek aodpočinek

Cíl

Poprostudování této kapitoly žák:

■Charakterizuje spánek.

■Objasní faktory ovlivňující spánek.

■Popíše fáze spánku.

■Definuje zásady pro dobrý spánek.

■Vysvětlí poruchy spánku.

■Definuje význam odpočinku pro život člověka.

2.1Zajímavosti ospánku

Naši předci nevěděli, co to vlastně spánek je ajak vzniká. Staří Řekové považovali spánek zadar bohů. Hypnos byl vdobách antiky pro Řeky aŘímany bohem spánku aspánek sám. Byl synem bohyně noci Nykty abratrem boha smrti Thanata. Sesvou matkou přicházel každé noci nasvět anavšechno živé sesílal spánek. Lidem posílal sny, azbavoval je tak útrap astarostí. Nikdo nemohl odolat jeho moci, dokázal uspat isamotného boha Dia. Hypnos byl zobrazován různě. Antičtí umělci si ho představovali jako malého chlapce, mladíka nebo starce, často sorlími nebo motýlími křídly. Vrukou míval berlu nebo makovici, kterou sedotýkal lidských spánků, někdy měl roh, zněhož omamný spánek vyléval. Jméno tohoto boha sezachovalo např. veslově hypnóza, které označuje stav podobný spánku, vněmž uspaný člověk zčásti podléhá vlivu jiné osoby.

2.2Definice spánku

Spánek je aktivní děj, je to funkční stav organismu charakterizovaný minimální fyzickou aktivitou, různou úrovní vědomí azměnami fyziologických funkcí.

Spánek aodpočinek jsou nezbytnou podmínkou lidského zdraví. Člověk potřebuje spát aodpočívat, aby načerpal novou tělesnou apsychickou sílu.

2.3Délka spánku

■novorozenec: 20–22 hod.

■kojenec: 14–16 hod.

■šestileté dítě: 10–12 hod.

■dospělý člověk: 7–8 hod.

■vestáří: 6–7 hod.

2.4Faktory ovlivňující spánek

■biologicko-fyziologické – věk, nemoc, bolest, pohyb aaktivita, jídlo, tekutiny, změna způsobu života

■psychicko-duchovní – nejistota, stres, strach, úzkost, ztráta osoby, věci, smyslu života

■sociálně kulturní – pracovní problémy, finanční potíže, narušené mezilidské vztahy

■faktory prostředí – světlo, hluk, teplota, nevhodné prostředí, stav ovzduší

2.5Fyziologie spánku

Spánek je děj aktivní acyklický, je řízen dvěma specializovanými oblastmi mozkového kmene, retikulárním aktivačním systémem abulbární synchronizující oblastí vprodloužené míše.

Je charakterizován minimální fyzickou aktivitou azměnami fyziologických funkcí (snížení TK, P, bazálního metabolismu, rozšíření periferních cév aj.).

Existují dva hlavní druhy spánku, které sevprůběhu noci střídají:

■REM fáze (rapid eye movement):

–vývojově starší, řízena noradrenalinem

–aktivní sny, snížený svalový tonus, svalové záškuby

–nepravidelná frekvence dýchání asrdeční činnosti

–rychlé pohyby očních bulbů

–slouží kregeneraci psychických funkcí

–ztéto fáze seprobouzí, když předtím proběhla jednotlivá stadia non-REM fáze spánku

■non-REM fáze (non-rapid eye movement):

–vývojově mladší, řízena serotoninem

–má čtyři stadia (nejdůležitější 4. stadium):

•1. stadium: fáze nejlehčího spánku, člověk je ospalý, klidný, klesá srdeční adechová frekvence, ztohoto stadia lze lehce probudit

•2. stadium: fáze lehkého spánku, dochází kezpomalení procesů vorganismu

•3. stadium: středně hluboký spánek, dochází kpoklesu krevního tlaku atělesné teploty, kesvalové relaxaci

•4. stadium: tj. hluboký spánek, dochází kúplné svalové relaxaci, nastává za30–40 min pousnutí, slouží kregeneraci fyzických sil

Tato čtyři stadia trvají udospělého člověka přibližně 1 hodinu, během 8hodinového spánku seobjeví 4–6 period charakteristických tím, žesemozková aktivita přesouvá zhlubších fází přes 3. a2. stadium kREM fázi spánku, uzavírá jeden cyklus apak seznovu opakuje.

Potřeba spánku je ukaždého člověka individuální, je ovlivněna denní aktivitou.

2.6Spánková hygiena

Spánková hygiena je přehled obecných doporučení jedincům, kteří mají problémy snedostatečným anekvalitním spánkem (usínáním, opakovaným probouzením ačasným buzením). Zásady platí pro klienty, unichž nejsou poruchy spánku způsobeny onemocněním.

Zásady pro dobrý spánek

■Ložnice by měla být klidná abezpečná, lůžko pohodlné.

■Před spánkem ložnici vyvětráme, teplota by měla být maximálně do21 °C.

■Místnost by měla být tichá adostatečně zatemněná.

■Věnovat čas cvičení ráno ipřes den.

■Neužívat alkohol knavození spánku– riziko vzniku návyku.

■Omezit kofein asilný černý čaj– poslední šálek poobědě, max. ve14–15 hod.

■Dbát na dostatečný přívod tekutin (nesycené minerální vody, mléko smedem, kakao).

■Vprůběhu noci nekouřit, vpřípadě, ženikotin kuřáka zklidňuje, je vhodné hledat jiný způsob.

■Vevečerních nebo ipozdních odpoledních hodinách jíst lehce stravitelná jídla.

■Zajistit barevně, esteticky aergonomicky příjemnou ložnici alůžko, vyhnout sealergizujícím materiálům.

■Při poruše zejména usínání potlačit negativní myšlenky rušící spánek.

2.7Poruchy spánku

■hypersomnie– nadměrné spaní, hlavně během dne

■spánková inverze– obrácený rytmus spánku, vedne pacient spí, vnoci je čilý

■narkolepsie– náhlé upadnutí dospánku během dne

■parasomnie– různé typy chování při spánku nebo bezprostředně poprobuzení:

Příčiny nespavosti

2.8Zajištění kvalitního spánku

Zásady při podávání hypnotik

Stařecká nespavost

2.9Odpočinek

Předpoklady pro odpočinek

Kontrolní otázky aúkoly

Table of Contents

Úvod

1 Ošetřování pacienta s bolestí

1.1 Charakteristika bolesti

1.2 Význam bolesti

1.3 Vnímání bolesti

1.4 Typy bolesti

1.4.1 Typy bolesti podle místa vzniku

1.4.2 Typy bolesti z hlediska průběhu

1.4.3 Typy bolesti podle postižených orgánů a charakteru

1.5 Posuzování bolesti

1.5.1 Umístění bolesti

1.5.2 Charakteristika bolesti

1.5.3 Intenzita bolesti

1.5.4 Metody určování intenzity bolesti

1.5.5 Časové určení bolesti

1.6 Reakce organismu na bolest

1.7 Terapie bolesti

1.7.1 Tradiční terapie

1.7.2 Netradiční terapie

1.8 Zásady ošetřování pacienta s bolestí

2 Péče o spánek a odpočinek

2.1 Zajímavosti o spánku

2.2 Definice spánku

2.3 Délka spánku

2.4 Faktory ovlivňující spánek

2.5 Fyziologie spánku

2.6 Spánková hygiena

2.7 Poruchy spánku

2.8 Zajištění kvalitního spánku

2.9 Odpočinek