Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Gill Hasson

Emoční inteligence

Jak zvládat a řídit své i cizí emoce

Přeloženo z anglického originálu knihy Gill Hasson Understanding Emotional Intelligence, vydaného nakladatelstvím Pearson Education Limited, Edinburgh Gate, Spojené Království, 2015.
This translation of Understanding Emotional Intelligence 1/e is published by arrangement with Pearson Education Limited.
© Pearson Education 2012, 2015 (print and electronic)
All rights reserved 

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5965. publikaci

Překlad Ing. Lucie Párová
Odpovědná redaktorka Mgr. Marie Zelinová
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Návrh, fotografie a zpracování obálky Eva Hradiláková
Formát ePub Eva Hradiláková
Počet stran 176
První vydání, Praha 2015
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Czech Edition © Grada Publishing, a.s., 2015

ISBN 978-80-247-9921-6 (ePub)
ISBN 978-80-247-9920-9 (pdf)
ISBN 978-80-247-5630-1 (print)

Poděkování

Znovu děkuji Roz, Lennie, Coleen a Philovi. Rovněž děkuji Johnu MacDonaldovi. Dík patří také Sue, Janine a Gilly za jejich neutuchající zájem.

O autorce

Gill Hassonová je soukromá učitelka a trenérka. V současné době vyučuje na univerzitě v Sussexu a pořádá kurzy a školení pro pracovníky s mládeží, sociální pracovníky, pěstouny, pracovníky předškolního vzdělávání a učitele vzdělávající dospělé. Tyto kurzy se zaměřují na posilování asertivity a budování sebevědomí, osobní rozvoj, komunikační dovednosti a rozvoj dětí a mládeže. Gill Hassonová je autorkou kurzů zabývajících se zdravotní péčí a péčí o děti pro Otevřenou univerzitu. Gill je spoluautorkou knih Bounce: Use the pover of resilience to live the life you want (Pearson 2009) a How to be Assertive (Pearson 2009). Dále je autorkou publikace Brilliant Communication Skills (Pearson 2011).

Gill žije se svým manželem, nejmladším synem a kocourem Normanem v domě na kopci v Brightonu. Můžete ji kontaktovat e-mailem na adrese gillhasson@brinternet.com.

Úvod

Když jednáte s lidmi, pamatujte si, že jednáte nikoli s bytostmi logickými, nýbrž s bytostmi emotivními.

Dale Carnegie

Emoce jsou silou, která nás pohání, ale stejně tak nás může přivést na scestí. V latině jsou emoce popsány jako motus anima, což v překladu znamená „duch, který nás pohání“.

Bez ohledu na to, za jak rozumné, racionální a logické sami sebe považujeme, jsou to právě emoce, které motivují naše chování a pohánějí nás vpřed. Emoce hrají klíčovou roli ve způsobu, jakým vnímáme, chápeme a zdůvodňujeme věci a lidi kolem sebe.

Je snadné odmítnout emoce s tím, že vyvolávají zmatek a narušují racionální uvažování a rozhodování; máme tendenci vnímat intelekt odděleně, jako nadřazený emocím. Emoční inteligence nicméně ukazuje, že intelekt a emoce jsou vzájemně propojeny a jsou stejně důležité.

Intelekt a emoce jsou vzájemně propojeny a jsou stejně důležité.

Emoční inteligence představuje sadu schopností, které určují, jak efektivně vnímáme, chápeme, používáme a zvládáme své vlastní emoce i emoce druhých. Jinými slovy, jak vycházíme s ostatními na profesionální i osobní úrovni.

Pravděpodobně všichni známe lidi, kteří dokáží brilantně rozpoznávat a zvládat emoce. Tito lidé umějí své emoce poznat a pochopit a také je vhodným způsobem projevovat. V obtížných situacích si je nenechají přerůst přes hlavu; dokáží zvládat celou řadu emocí, jako je zklamání, žárlivost či pocit viny, vhodným způsobem.

Tito lidé jsou spokojeni sami se sebou. Nebojí se projevit uznání, empatii či soucit s ostatními. Emocionálně inteligentní lidé jsou v souladu se sebou samými i se svým okolím. Dokáží činit rozhodnutí a poznají, kdy se mohou spolehnout na svou intuici.

Jsou to také dobří komunikátoři; ve většině situací vědí, co říct, jak to říct, a co je nejdůležitější, kdy to říct. Dokáží moudře delegovat a je pro ně relativně snadné přesvědčit či ovlivnit druhé. Jedno však zásadně nedělají: K dosažení vlastních cílů nevyužívají manipulaci ani citové vydírání.

Dokáží zvládat hněv přijatelným způsobem a nebojí se postavit se za to, čemu věří. Nebojí se plakat, pokud jsou raněni. Jsou schopni uznat vlastní chybu a necítí rozpaky, pokud se mají omluvit.

Bez ohledu na vlastní sílu jsou obvykle schopni jednat čestně, přijímají zodpovědnost za vlastní emoce a neobviňují druhé z toho, jak se sami cítí. Přijímají výzvy a dokážou překonávat překážky. Smýšlejí pozitivně a optimisticky sami o sobě, o lidech ve svém okolí i o životě obecně. Sami sebe znají velmi dobře a stejně tak dobře dokážou vnímat a zvládat emocionální potřeby druhých.

Chtěli byste být také takoví? Tato kniha vám ukáže, jak na to.

Jak používat tuto knihu

Kniha Emoční inteligence má dvě části. V první části se naučíte, jak rozpoznat, pochopit a používat emoce. Druhá část se zabývá použitím vaší emoční inteligence v konkrétních situacích.

Samozřejmě si přeji, abyste tuto knihu přečetli od začátku do konce; abyste začali kapitolou 1 a skončili kapitolou 15. Zároveň ale chápu, že jste-li jako já, budete se možná chtít do knihy na chvíli ponořit a pak ji zase odložit. Pokud se tedy chcete dostat rovnou k jádru věci a naučit se zvládat vlastní emoce, přejděte ke kapitole 6. Jak zvládnout emoce druhých, se dozvíte v kapitole 7.

Nicméně pokud byste chtěli nejprve lépe pochopit existenci a povahu emocí, začněte kapitolou 1 a pokračujte kapitolou 4.

Chcete vědět, jaká je vaše emoční inteligence? Pak přejděte rovnou ke kvízu v kapitole 2. Umožní vám odhalit vaše silné stránky a zároveň vám pomůže identifikovat oblasti a situace, ve kterých můžete svou emoční inteligenci rozvíjet. Ať už je úroveň vaší emoční inteligence jakákoli, pokud se chcete dozvědět více o tom, proč reagujete určitým způsobem, přečtěte si kapitolu 3.

Výzkum prokázal, že neuvěřitelných 93 % emocí a pocitů se projevuje neverbálně. Takže pokud chcete rozvíjet svou emoční inteligenci, má jistě smysl, abyste rozšířili své povědomí o neverbálním chování. K tomu vám poslouží kapitola 5.

Do první části knihy jsem zahrnula řadu praktických nápadů a technik, které vám pomohou převést teorii do praxe. Najdete zde například tipy na to, jak změnit způsob přemýšlení o emocích, jak se naladit na vlastní intuici, jak pomoci dětem rozvíjet jejich emoční inteligenci a jak vám mohou ostatní lidé pomoci rozvíjet vaši vlastní emoční inteligenci. Následujte tipy a techniky, které vás nejvíce osloví, a vaše emoční inteligence se brzy viditelně rozvine.

Až 93 % emocí a pocitů se projevuje neverbálně.

Zvládání konkrétních situací nicméně často vyžaduje konkrétní radu. Druhá část se zabývá některými konkrétními situacemi, jako je delegování, přesvědčování a ovlivňování druhých. Jak se zachovat v situacích, kdy pociťujete zklamání nebo vinu, vám napovědí kapitoly 10 a 14.

Pokud vás zajímá, co je základem hněvu a jak zvládat vlastní hněv či hněv druhých, pomůže vám kapitola 12.

A nakonec existují dobré a špatné zprávy. Vedle přijímání špatných zpráv je jednou z nejtěžších emocionálních výzev jejich sdělování. V kapitole 15 se naučíte, jak sdělovat špatné zprávy jasně a zároveň ohleduplně a taktně.

Dobrá zpráva je, že když dojde na pochvaly a komplimenty, nemusíte si dělat starosti s výběrem těch jediných správných slov – upřímné city vyjádřené poněkud neobratně jsou totiž vždy lepší než absence ocenění. Přečtěte si kapitolu 13, kde se dozvíte, jak využít emoční inteligenci k pozitivní změně. To je emočně inteligentní!

Čím vyšší je vaše emoční inteligence, tím větší je pravděpodobnost, že zdárně proplujete dobrými i špatnými obdobími svého života, pochopíte a zvládnete vlastní pocity i pocity lidí kolem vás, vytvoříte silné a produktivní vztahy, dosáhnete svých cílů a uspějete jak v osobním, tak v profesním životě.

Část první

Pochopení emocí

Kapitola 1

Emoce aemoční inteligence

Začal první večer jejich dovolené vŘímě. Jana aAlex vyrazili zhotelu ven na večeři. Stáli na chodníku ačekali, až bude zelená, aby mohli přejít na druhou stranu ulice, když vtom se za Alexem objevil muž. Jana ztuhla, protože ten muž chytil jednou rukou Alexe za krk adruhou mu zkroutil obě ruce za zády. Vtom přiběhla mladá žena, bleskově sebrala Janinu kabelku anavzdory Alexově snaze se bránit vytáhla zjeho kapsy peněženku. Vpříští vteřině se dal povedený pár na útěk, atřebaže se je Alex snažil dostihnout, oba zmizeli vúzké postranní uličce.

Alex ani Jana nebyli zraněni, nicméně Jana byla ksmrti vyděšená – srdce jí tlouklo jako zvon, třásla se, podlamovala se jí kolena azačala plakat. VAlexovi by se krve nedořezal, byl bledý jako stěna.

Stejnou cestou se vrátili do hotelu, celou dobu se přitom kolem sebe rozhlíželi. Jana se stále třásla, ikdyž už vstoupili do hotelové haly. Recepční byl zděšen, když mu Alex aJana vylíčili, co se jim právě stalo. Přinesl jim něco kpití azavolal policii.

Zatímco čekali na příjezd hlídky, Janě se udělalo zle. Po chvíli dorazili policisté aodvezli je na stanici vcentru Říma, kde snimi sepsali hlášení.

Cestou zpět do hotelu Janu opustilo rozechvění amísto toho ji zachvátil hněv ztoho, že se stali obětí zločinu. Alex cítil vhlavě prázdno anebyl schopen nic říci, jenom mlčel.

Jakmile se dostali do pokoje, Alex padl súlevou do postele aokamžitě usnul. Jana ovšem spát nemohla spát: zůstala téměř celou noc vzhůru av hlavě si přehrávala, co se jim stalo.

Přestože Alex ani Jana nebyli fyzicky zraněni, jejich mysli itěla zažívaly silnou emocionální reakci na dramatickou situaci.

Co jsou to emoce

Emoce spojují myšlenky, pocity ačiny – ovlivňují mnoho aspektů člověka ačlověk ovlivňuje mnoho aspektů emocí.

John D. Meyer vrozhovoru sJoshem Freedmanem zroku 2000

http://www.6seconds.org/2000/06/25/what-are-emotions/

Každý znás možná nezažil přepadení jako Jana aAlex, nicméně většina znás zažila strach ahněv. Společně spřekvapením, radostí, smutkem aznechucením jsou řazeny mezi šest základních univerzálních emocí. Tyto emoce zažívá každý bez ohledu na věk, pohlaví, zkušenosti či kulturní prostředí.

To ovšem neznamená, že by emoce byly jednoduché. Proč? Protože existuje více aspektů emocí.

Každý ví, co je to emoce, dokud se ho nezeptáte na její definici. Pak se ukáže, že to neví nikdo.

B. Fehr aJ. Russel

Pravděpodobně nejjednodušší je popsat emoce jako pocity, nicméně pocity představují jenom jednu součást procesu zahrnujícího myšlení, chování azpětnou vazbu. Emoce mají fyzické imentální aspekty, které spolu interagují.

Fyzický aspekt

Tato část emoce představuje fyzické změny, jež provázejí prožívání emoce.

UAlexe aJany se jedná ozvýšený srdeční tep, pocení, pláč auvolnění adrenalinu vreakci na to, co se stalo.

Zatímco kognitivní reakce na podobnou situaci – neboli to, na co vdané situaci myslíme – se může urůzných lidí lišit, fyzická reakce na stejnou emoci bývá velmi podobná. Pokud například zažíváme stres, pak bez ohledu na věk, rasu či pohlaví naše těla uvolňují adrenalin, hormon, který pomáhá tělu připravit se na útěk či boj neboli na poplachovou reakci („bojuj, nebo uteč“).

Stejnou fyzickou reakci mohou navíc vyvolat různé emoce. Například strach, hněv avzrušení mohou být zhlediska fyzické reakce charakterizovány zvýšeným srdečním tepem, zrychleným dechem auvolněním adrenalinu.

Aspekt chování

Tento aspekt emoce představuje vnější vyjádření emoce, jinými slovy věci, které děláme, naši činnost (nebo nečinnost), když prožíváme emoci.

Chování člověka vreakci na prožívání emoce závisí na řadě proměnných, jako je jeho schopnost zvládnout situaci ataké vztah dané události kjeho předchozím zkušenostem. Vpříběhu na začátku této kapitoly Jana vreakci na útok ztuhla, zatímco Alex se snažil bojovat apronásledovat útočníky.

Vnější projev emoce také poskytuje ostatním lidem představu otom, vjakém emočním stavu se dotyčný nachází, apomáhá jim nalézt vhodnou reakci – chování Jany aAlexe vyvolalo zájem apozornost recepčního vhotelu.

Vnější projevy emocí mají vrůzných kulturách různý význam. Vněkterých kulturách je například vyhýbání se očnímu kontaktu považováno za projev respektu, vjiných kulturách však může být vjistém kontextu absence očního kontaktu pokládána za projev viny.

Vnější projevy emocí mají vrůzných kulturách různý význam.

Kognitivní aspekt

Tento aspekt emoce vyjadřuje to, co si myslíme, jinými slovy naše vnímání ainterpretaci dané situace. Kognitivní aspekt představuje niternou „pocitovou“ složku emoce – vědomý asubjektivní element emoce.

Subjektivní pocity nelze snadno pozorovat či měřit. Osoba prožívající emoci musí své pocity druhým popsat, přičemž popis avnímání pocitů se mohou urůzných lidí lišit.

Přestože Jana aAlex zažili stejnou situaci, jejich prožívání se liší, aproto se bude lišit izpůsob, jakým své pocity popíší.

Příklad

Vden, kdy si Klára brala Jana, se cítila povzneseně. Jan byl atraktivní mladý muž sdobrou prací. Byl milý ainteligentní. Nicméně Jan měl problém spitím. Ve stejném okamžiku, kdy se Klára cítila povzneseně, byl Jan hrdý, Klářina sestra smutná, Klářini rodiče měli obavy aJanovi rodiče cítili úlevu. Myšlenky každého znich vyvolaly ve stejné situaci rozdílné emoce. (Fyzická reakce všech byla ovšem stejná: Slzy!)

Ať už si to uvědomujeme, nebo ne, kdykoli prožíváme nějakou emoci, je tvořena těmito třemi složkami: fyzickým aspektem, kognitivním aspektem aaspektem chování.

Dále následuje popis tří situací. Každá situace vyvolává emoci akaždá ztěchto emocí vyvolává jak fyzickou reakci, tak možné chování akognitivní reakci.

Situace: přepadení

Emoce: strach

• Fyzická reakce: tlukoucí srdce, zrychlený dech

• Kognitivní reakce: „Jsem vnebezpečí.“, „Určitě mi ublíží.“, „Tohle jim neprojde.“, „Pane bože, pane bože, pane bože!“

• Chování: ztuhnutí, útěk, útok, pláč

Situace: složení zkoušky vautoškole

Emoce: radost

• Fyzická reakce: zvýšený srdeční tep, zrychlený dech

• Kognitivní reakce: „Jo! Nemůžu se dočkat, až to všem řeknu.“, „Nemůžu uvěřit, že jsem to zvládl.“

• Chování: boxování do vzduchu, telefonování aposílání zpráv přátelům arodině, abyste se podělili odobré zprávy

Situace: váš tým prohraje ve finále poháru

Emoce: smutek

• Fyzická reakce: dýchání pomalu, zhluboka

• Kognitivní reakce: „To není fér, zasloužili jsme si vyhrát.“, „No jo, tak snad příští rok.“

• Chování: nečinnost, utápění se vsmutku

Neexistuje žádné dané pořadí, ve kterém se aspekty emocí projevují, nicméně každý jednotlivý aspekt může ovlivnit ty ostatní. Například to, co si myslíme, může ovlivnit naše fyzické pocity. Může to také změnit naše chování. Stejně tak to, co děláme, tj. jak se chováme, může ovlivnit, jak se cítíme aco si myslíme. Vkapitole 5 se dozvíme, že to, co děláme, například jak sedíme či stojíme, může ovlivnit naše fyzické pocity imyšlenky.

Tip

Až budete příště prožívat nějakou emoci, například hněv, radost, vinu, hrdost, pokuste se určit všechny její složky. Pokud rozložíte emoci na menší části, usnadní vám to pochopit, jak jsou tyto části vzájemně propojeny, jak spolu interagují ajak vás ovlivňují.

Emoce análady

Emoce souvisí snáladami, nicméně se od nich liší. Například emoce typu strachu či překvapení představují specifické reakce na konkrétní situaci, která je obvykle dočasná atrvá relativně krátký čas.

Naproti tomu nálady mají trvalejší charakter, zato jsou méně specifické, méně intenzivní anejsou tak často vyvolány konkrétní událostí. Nálady představují obecnější pocity, jako je zádumčivost, sklíčenost, apatie, spokojenost či veselost, které mají delší trvání, typicky vřádu hodin či dnů.

Emoce mají kratší trvání ajasný předmět či příčinu – jsou na něco zaměřeny nebo se něčeho týkají. Můžete být podrážděni něčím konkrétním, třeba když si někdo kouše nehty. Nicméně nálada zvyšuje pravděpodobnost, že prožijete emoci. Například můžete být vpodrážděné náladě av takovém případě vás spíše rozčílí, když si někdo okusuje nehty.

Kde se emoce berou?

Emoce pocházejí zlimbického systému, což je oblast mozku zodpovědná za naše instinktivní reakce na okolní svět, tj. reakce nezahrnující racionální myšlení či uvažování. Dá se říci, že limbické (emocionální) reakce jsou napevno zakódovány vnašem systému, díky čemuž je jen těžko dokážeme skrývat. (Schválně si zkuste potlačit vyděšenu reakci, když jste nuceni ke skoku.)

Limbický systém využíváme vokamžiku, kdy reagujeme na okolní lidi audálosti prostřednictvím svých emocí. Jinými slovy, reakce limbického systému odrážejí naše skutečné pocity, nálady aúmysly.

Jiná oblast našeho mozku zvaná neokortex je zodpovědná za naše kognitivní schopnosti – myšlení, paměť auvažování. Neokortex používáme kformulování, řízení aslovnímu vyjadřování našich myšlenek, nápadů anázorů.

Proč máme emoce?

Všechny emoce mají pozitivní smysl, slouží fyzickým, osobním asociálním účelům.

Fyzické bezpečí

Především je důležité si uvědomit, že nás emoce chrání. Udržují nás vbezpečí. Emoce slouží jako zkratka pro zpracování informací azároveň ovlivňují naše chování. Umožňují nám rychle reagovat za podmínek, kdy na přemýšlení není čas – například pokud nám hrozí nebezpečí, potřebujeme reagovat bleskově av tom nám pomohou emoce, jako je strach či překvapení.

Tyto okamžité reakce, které nás nutí jednat, vycházejí zlimbických pulzů vnašich vnitřních orgánech, především ve velkých orgánech voblasti břicha. Můžeme je vnímat jako instinkt či intuici.

Váš intelekt vás může klamat, ale vaše emoce vám nikdy nelžou.

Roger Ebert

Tyto reakce nejsou řízeny vědomým myšlením či uvažováním. Jsou okamžité. Emocionální reakce na podnět, kterým je často znepokojení či poplach, nás varuje před nebezpečím aumožní nám se tomuto nebezpečí vyhnout. Limbické reakce nás nicméně mohou také upozornit na skvělou příležitost!

Nalaďte se na svou intuici

Sociální význam emocí

Kreativita aseberealizace

Co je to emoční inteligence?

Rozpoznání emocí

Pochopení emocí

Použití emocí

Zvládání emocí