Věnování a poděkování

Tuto knížku věnuji všem maminkám, zvláště pak mojí milované babičce Heleně,
mamince Věrušce a sestřičce Věrys. A zároveň bych chtěla poděkovat všem maminkám,
se kterými se setkávám, že mi vždy přinášejí další a další podněty k mé práci! Děkuji! 

S úctou a vděčností Jitka N.

Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Jitka Nesnídalová

Maminko, důvěřuj si!

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400, www.grada.cz
jako svou 5810. publikaci

Odpovědná redaktorka Lucie Procházková
Sazba a zlom Radek Vokál
Formát ePub Radek Vokál
Návrh a zpracování obálky Daniela Eftimiadisová
Počet stran 128

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2015
Cover Design © allphoto.cz

ISBN 978-80-247-9036-7 (ePub)
ISBN 978-80-247-9035-0 (pdf)
ISBN 978-80-247-5407-9 (print)

1.Maminko, důvěřuj si!

Úvod

Rozhodla jsem se napsat tuto knížku zjednoho velmi prostého důvodu: maminky osobě hodně azbytečně pochybují! Smnohými maminkami pracuji ve své praxi ajsem „panička“ velmi rozverného pejska, proto vím, jak výchova může být těžká. Ataké si dnes troufnu tvrdit, že lze výchovu pojmout zpozitivního hlediska, které je vmnoha směrech nápomocné. Dnes rozumím tomu, že jsem si mnoho zbytečné energie mohla ušetřit tím, kdybych byla hned od začátku sebevědomá panička! Ale to jsem tenkrát opravdu nebyla! Náš pejsek nás válcoval svou rychlostí, chytrostí avymáháním si „svého“. Asi to samé občas znáte od svých dítek, viďte? Čím více byla výchova mého psíka oříškem, tím více jsem si uvědomovala staré české přísloví „jak se do lesa volá, tak se zlesa ozývá“, nebo jinak řečeno „co vyzařujete, to se kvám vrací“. Byla jsem nejistá, různí cvičitelé říkali různé věci aněkdy iprotichůdné „triky“ aenergii jsem vydávala na to, že jsem si na psíka pořád jen stěžovala ajemu opakovala, jak zlobí ajak mě neposlouchá! Panečku, pěkně jsem přilévala svoji energii do nechtěného.

Pozitivní přístup je klíčovým faktorem pro spokojený život ve všech oblastech života, ať už ve vztazích, financích, zdraví nebo výchově. Všimla jsem si však, že slovo „pozitivní“ spíše tak trošku lidi děsí, než aby je inspirovalo. Rozumím tomu, že když je člověku do breku, že slova „vždyť je život skvělý“ rozhodně nejsou ta nejvhodnější.

Možná by bylo vhodné slovo „pozitivní“ prostě vyškrtnout, aby nás přestaly děsit avlastně idost štvát podobné věty, když se cítíme pod psa. Anaopak si spíše říci, že nejde oten nejlepší pocit, ale jde oto, myslet tak, aby nám to dalo lepší pocit. Zkrátka najít jakoukoliv myšlenku, která nám poskytne úlevu. Jakoukoliv myšlenku, která nám dá lepší pocit. Důležité je totiž, zda těm slovům věříme nebo ne.

Věta „Život je prostě báječný!“ vmomentě, kdy se nám věci vůbec nedaří, je pro nás samozřejmě naprosto neuvěřitelná. Ale už je pro nás uvěřitelná věta typu: „I když se mi nedaří právě teď nejlépe, věřím, že je to přechodné období.“ Nebo když na sobě nedokážeme nic ocenit, tak určitě neposlouží vysoce pozitivní věta typu „jsem skvělá“, ale dobrý pocit nám přinese větička „chci se mít ráda“. Vše je opostupných krůčcích, vše je onašem zaměřování pozornosti na cokoliv, co nám dává lepší pocit ačemu věříme. Čemu nevěříme, to nám je kničemu. Co myslíte? Přeji si, aby vám tato knížka co nejlépe posloužila na cestě za vaším dobrým pocitem. Jste báječná maminka aje na čase si to uvědomit, co říkáte, báječná maminko?

Psychické rozpoložení těhotné ženy

Než se začneme věnovat tématu „sebevědomá maminka“, ráda bych zde zdůraznila, jak velký kus cesty jste již jako maminka ušla! Období těhotenství je dnes pro mnoho žen psychicky velmi náročné převážně zdůvodů obav ovyvíjející se miminko vlůně nastávající maminky. Pojďme se podrobněji podívat na to, co všechno jste během tohoto období těhotenství zvládla apřekonala!

Již od doby puberty vás provází váš menstruační cyklus, který je neodmyslitelně silně spjat sženskou psychikou. Cyklus má na ženu veliký vliv, určuje její periodické prožívání. Žena se během cyklu proměňuje jednak uvnitř těla, jednak psychicky. V období menstruace se cítí unavená ajejí tendence je spíše se uzavírat, zatímco vprůběhu plodných dnů je naopak velmi otevřená okolnímu světu adychtivá jej poznávat, prozkoumávat aužívat si jej. Je dobré si uvědomit, že ženská cykličnost je veliký dar, protože umožňuje zrod dítěte.

Jakmile žena počne, očekává se, že je šťastná, vděčná, spokojená, sebejistá. Jistě ženu takové pocity provázejí zvelké většiny, nicméně má právo na období různých hlubokých nepříjemných otázek či obav. Již vobdobí těhotenství se může tedy dostavit krize srolí matky– žena si může nést různá psychická zranění, která prožila jako holčička vdětství. Může mít komplikovaný vztah se svojí matkou. Může mít obavy astrach, zda roli matky zvládne. Další obavy se mohou týkat financí. Toto je vnaší společnosti velmi opomíjené téma, apřesto pro maminky tak důležité. Věnuji mu proto speciální část této knihy. Dalším velkým strašákem může být strach zporodu. Společnost porod prezentuje jako něco velmi traumatického, děsivého, obáváníhodného. Zpsychologického hlediska je velmi důležité uznat jedinečnost prožitků dané ženy. Každá žena prožívá těhotenství, porod aroli maminky samozřejmě podle svého amá právo na své pocity. Každý, kdo je vkontaktu stěhotnou ženou či maminkou, by měl respektovat její pocity abýt jí oporou.

Jak tedy pečovat oženskou duši? Základním odrazovým můstkem je, jak bylo výše řečeno, respektovat citlivost, proměnlivost ahlubokou intuici, která je pro ženy naprosto přirozená. Ženy jsou velmi citlivé bytosti amají schopnost do sebe okolní věci velmi silně absorbovat. Také zfyziologického hlediska je žena ta, která přijímá spermie dovnitř svého těla. Proto by měla být velmi vybíravá, jakými informacemi alidmi se obklopuje. Stejně tak lidé nacházející se vjejí blízkosti by se kní měli chovat velmi citlivě. Zvláště vtěhotenství dochází kezvýšené emocionalitě– citové reaktivitě. To znamená, že nálady kolísají od euforie až po depresivní nálady, frustrace, beznaděj, podrážděnost aklesání sebedůvěry.

Ženě se velmi uleví, když ví, že na tyto změny, pocity není úplně sama, že má podporu svého nejbližšího okolí. Budoucí maminky nebo stávající maminky, nepotlačujte své pocity! Máte na ně právo asvěřte se se svými pocity partnerovi, rodině nebo přátelům adávejte podporu hlavně sama sobě. Posilujte si svoji sebeúctu amým přáním je, aby itato knížka byla vaším průvodcem právě na této cestě posílení sebedůvěry asebeúcty.

Když duše maminky chřadne

Duše maminky chřadne především tehdy, když se maminka nemá ráda, když se nepřijímá taková, jaká je. Když nemá vúctě své vlastní tělo amá pocit, že není dost dobrá. Když neustále touží po ocenění od druhých aklade na sebe vysoké nároky. Když sama na sebe vyvíjí tlak na výkon. Když nevnímá své vlastní potřeby anenaplňuje je. Ataké když si nenechá pomoci od okolí, tedy když neumí přijímat nabízenou podporu, kterou si jistě zaslouží!

Když duše maminky kvete

Duše maminky kvete, když maminka přijímá své tělo takové, jaké je, amá kněmu úctu. V období těhotenství může být přijetí svého těla někdy výzvou, ale vždycky se cítí lépe maminka, která své tělo obdivuje, než ta, která své tělo odmítá. Astejně jako je důležité respektovat své tělo, tak je důležité respektovat samu sebe, svoji osobnost, svoji jedinečnost avnitřní krásu. Ajak již bylo zmíněno– dovolit si být opečovaná idruhými. Jakmile maminka naplňuje svoje potřeby, je šťastná, ajak se říká „šťastná maminka = šťastné dítko“.

Síla rozhodnutí

Pokud se jako sebevědomá maminka právě teď necítíte, není důvod házet flintu do žita! Ba naopak teď je ten pravý čas pro to, abyste věděla, kdo skutečně jste! Výchozím bodem pro změnu je rozhodnout se! Rozhodnout se, že už toho zbytečného výdeje energie bylo dost! Už bylo dost nářků ahromování ateď je na čase vzít zodpovědnost do svých rukou! Nebojte se, není to nic těžkého, ba naopak je to zábava, protože děti přeci milují zábavu, tak hurá do společných her!

Humor jako velký pomocník

Co takhle přestat všechno brát tak vážně? Ach ano, přestat sebe sama brát tak vážně není špatný nápad, viďte, maminko?! Apřestat hlavně brát tak vážně to, co vám říkají nebo vyčítají druzí, to by bylo teprve bezvadné, viďte? Pamatuji si, jak mě nesmírně stresovalo, když jsme šli snaším psíkem na procházku apustili jsme ho zvodítka, že se někdo zlobil, že je puštěný, atak jsme si ho dali na vodítko apak jsme zase potkali někoho, kdo se uštěpačně podivoval, proč ho máme na vodítku. Rozumíte mi, kam tím mířím? Nedejte na to, co vám říkají druzí, ařiďte se hlavně svým pocitem, svojí intuicí. Vy sama nejlépe víte, co je dobré pro vás apro vaše dítko, protože ho znáte nejvíce na světě! Vysním trávíte nejvíce času anejvíce mu rozumíte ajste na něj nejvíce napojená! Ahlavně vy jste ta nejbáječnější maminka pod sluncem!

Občas není příjemné slyšet, že za svůj život si nese každý zodpovědnost sám. Lidé si mohou nacházet různé úhybné manévry, jak se své vlastní zodpovědnosti zbavit– stylizují se například do role oběti avinu za své neúspěchy inálady kladou, na koho či na co se dá. Ale vtakovém přístupu kživotu pšenka svobody, radosti aspokojenosti nikomu nepokvete. Naopak pouze plevel nespokojenosti rozšiřuje své kořeny hlouběji do lidského srdce imysli.

Kdo chce žít šťastný život, ví, že bez přijetí zodpovědnosti za něj to prostě nepůjde. Nechat za sebou všechny výmluvy světa může být na jednu stranu poněkud znepokojující, na druhé straně je to velice osvobozující. Přestat se vymlouvat na druhé „když on…, když ona…, když oni…“ azačít si důvěřovat, soustředit se na své schopnosti, na své možnosti asny, to je pravá cesta kživotní spokojenosti.

Ach, ta hluboká přesvědčení!

Je velice důležité uvědomit si, co má člověk vsobě za přesvědčení ohledně toho, jaká je maminka, ohledně výchovy adětí vůbec! Když maminka namísto důslednosti alaskavé pevnosti „ujede“ do výčitek na svého manžela, jak on to vychovává děti, asama přitom neví, kudy kam, není třeba věšet hlavu! Každým dnem se učíme. Pokud se necítíte momentálně vroli maminky dobře, zkuste si napsat na papír všechno, co vás napadne, když se řekne „maminka“. Maminka znamená laskavá, nebo trestající žena? Maminka znamená vitální, nebo vyčerpaná žena? Maminka by za každých okolností měla být vždy perfektní, nebo si může dovolit být prostě sama sebou aproměnlivá vrámci svého cyklu? Maminka musí vždy za všech okolností vše perfektně zvládat, nebo naopak si může dovolit nemít vše uklizené bez jediného drobečku? Maminka by vždy měla být chápavá, nebo má právo na to pochopení občas nemít? Jaká maminka chcete být vy? Proč taková chcete být? Aco myslíte, že vám vtom brání?

Opravdu si vezměte tužku apapír anapište si vše, co vás ktěmto otázkám napadá! Už jen to, že si vklidu sednete azačnete ověcech přemýšlet, je ta nejlepší investice do svého dobrého pocitu. Je to akce akdykoliv děláte nějakou akci, dáváte tím sobě, druhým asvětu najevo, že jste připravená na změnu. Skutečně připravená na změnu!

Zbavte se rodičovských vzorců, které limitují váš život!

Rodiče to snámi jistě mysleli dobře. Otom není žádných pochyb. Na druhé straně právě rodiče pro nás představují nejsilnější vliv vnašem životě. Jejich způsob života pak podvědomě přejímáme jako normu, jako život, který se má žít. Žijete skutečně život, jaký chcete, nebo spíše jdete právě ve stopách rodičů, ačkoliv si silně uvědomujete, že to není cesta kvašemu spokojenému životu? Vyprášit všechny tyto rodičovské nefunkční vzorce chování avnitřního přesvědčení zvašeho srdce je jako praní špinavého prádla, ale čím dříve se do toho dáte, tím dříve se začne ta hromada zmenšovat. Čím déle vsobě necháte tyto rodičovské názory bobtnat, tím větší hromada špinavého prádla se bude kupit.

Nejdůležitější je začít vděčností. Být vděčná za to, že to rodiče svámi mysleli dobře, že vám předali to, co sami považovali za důležité. Poděkovat, že díky nim si více uvědomujete to, co nechcete, ato, co chcete. Poté už nezbývá nic jiného než zjistit, jaké jejich vzorce se do vás za život zakořenily. Nejdříve je všechny poznat azároveň je prostě přijmout, že jsou uvnitř vás. Už vtento moment se začínáte od nefunkčních přesvědčení osvobozovat. Apak již jen vytrvat aleštit vsobě myšlenky apocity toho, co chcete zažívat. Opět vám poradím vzít si tužku apapír anapsat všechno, co vás napadá vsouvislosti spřesvědčeními rodičů. Jaké názory rodičů jste převzala avlastně vám vůbec neslouží pro váš spokojený život? Například „z tebe nikdy nic nebude“, „peníze mají jen podvodníci“ apod. Avšechna tato přesvědčení nechte plavat. Přeji mnoho úlevných momentů na vaší dobrodružné výpravě za vnitřní svobodou. Nic nenahradí tento pocit svobody žít svůj vlastní život, ane život ve stínu přesvědčení svých rodičů.

Nová přesvědčení– sem snimi!

Nechte vsobě „zahnízdit“ více avíce přesvědčení, že výchova dítka je zábava! Protože děti jsou prostě zábavné! Více tančete, smějte se azpívejte avaše dítko oto více bude naslouchat vám, protože ucítí, že takový radostný život je sním vsouladu. Děti jsou krásné radary naší energie! Asamozřejmě, že se brání stojatým vodám, protože ony chtějí poznávat, růst aužívat si! To je přirozený způsob života, po kterém jste toužila ivy, když jste byla malá holčička. Bohužel dospělí nebo prostě společnost naši dětskou duši spoutávala amnozí uvízli zajatí vkazajce strachů, obav aúnavy, ale není nic lehčího než tu kazajku prostě ze sebe sundat! Jak? Právě smíchem, radovánkami, vděčností, zaměřením se na to krásné po boku vašich dětí.

Zodpovědnost za druhé?

Také máte někdy pocit, že jste vživotě pořád jen za někoho zodpovědná? Není vám zté zodpovědnosti nějak vlastně těžko, úzko, nelehko aněkdy třeba až nedýchatelno? Ono totiž být neustále za někoho zodpovědná je docela náročné, co říkáte? Mnoho žen, se kterými se setkávám ve svém poradenství amají problémové partnerství, se právě cítí zodpovědné za své partnery. Jak se zrovna partner tváří, když jsou na návštěvě přátelé, co kde partner říká, jak se chová. Velmi často nevědomky nesou jeho „káru“ na svých bedrech. Ato ještě nesou zodpovědnostza to, jak se obléká, aby nenastydl, atak na něj vždy ještě ve dveřích musí dohlédnout. Co vzít partnerství spíše jako radost než dřinu astarost oto, co ten druhý? Co se na toho druhého dívat očima radosti? Co nechat plavat přísnou, profesorskou azároveň velmi vyčerpávající zodpovědnost za druhé? To vše je pouze jeden střípek zodpovědnosti, prostřednictvím které si ženy na sebe dobrovolně pletou bič.

Co teprve taková zodpovědnost za děti!? Umenších dětí je zodpovědnost za ně samozřejmě daná. Ale vpustit do vztahu sděťátkem přeci jen více radosti než jen úzkostnou zodpovědnost stojí za to, ne? Je to podobné jako vpřírodě– každé semínko či výhonek chce růst, každé poupátko se chce rozvíjet aprosperovat amá pro to svůj čas. Stejně tak děti mají vsobě přirozenou touhu po růstu, rozvíjejí se ve svém tempu asochranou „životního proudu“.

Ale pak jsou tu již dospělé děti, kterým rodiče, ikdyž je jejich dětem třeba třicet let, neustále mají potřebu mluvit do života avyžadovat poslušnost. Ana druhé straně tyto „dospělé děti“ mohou brát zodpovědnost za své rodiče. Dělají si oně starosti, už je vidí jako nemohoucí za pár let. Takto se přeci vůbec žít nemusí! Je to jen volba, rozhodnutí, zda dáme více důvěry druhým aživotu vůbec. Zda se rozhodneme nebrat život tak strašně vážně, zda vezmeme naše zodpovědnosti spíše jako naše radosti. Sradostí se dá pečovat oděti asradostí se dá přenechat zodpovědnost za životy druhých těm druhým. Když ne vždycky, tak alespoň někdy. Sradostí se jistě žije lépe než surputnou zodpovědností, která nezná úsměv, vysušuje kosti akormoutí srdce. Naopak sradostí, úlevou adůvěrou srdce pulzuje aživotní energie se rozlévá do každé buňky těla ašíří se dále do okolí.

Hodná holka, potvora, nebo sebevědomá žena?

Hodná holka– tak, jak ji známe, je zaměřená vždy hlavně na druhé. Druzí jsou číslo jedna, stará se oně aosvé potřeby vůbec nepečuje. Apokud pečuje, pak je vždy někde na posledním místě. Chce, aby ji měli všichni rádi, atak dělá maximum, aby se zavděčila, avůbec si nejde za svými pocity, za svým štěstím. Pak čeká vděčnost od druhých, ale ta většinou nepřichází, ato zcela logicky. Pokud si neváží sama sebe, neváží si jí ani druzí. Její pocit vždy závisí jen na tom, zda ji druzí oceňují, obdivují, přijímají či mají rádi. Je to takový bludný kruh, protože čím více touží po obdivu druhých, tím více vysílá do světa, že jej nemá, atudíž kní opět přichází jen nedostatek lásky.

Oproti tomupotvoravůbec neuznává druhé. Nechápe, že všichni jsme si rovni, adělá různé podpásovky,chová se povýšeně. Hádám, že té také není moc dobře. Být vpocitech pohrdání ostatními znamená být vnedobrých pocitech. Když druhé neustále kritizuje, opět vsobě ladí negativní pocity. Tato potvora jedná ze strachu, aby se na ni vždycky dostalo apod.

A teď je tu třetí varianta, jejímž posláním je právě tato knížka– býtsebevědomá žena! Ta si je vědoma sama sebe. Vždy si přirozeně naplňuje svoje potřeby ateprve pak může rozdávat kolem, pokud má sílu amá co rozdávat. Ví, že všichni jsme si rovni, takže se kdruhým chová srespektem. Ahlavně se chová srespektemsama ksobě. Nejde oto, být hodná, ale být sebevědomá. Nejde oto být potvora, ale láskyplná sebevědomá žena, která zná svoji cenu azároveň uznává cenu druhých. Uznává tu velikou paletu rozdílnosti, jež je pro tento svět přirozená, anechává každého být tím, kým je. Stejně jako přijímá samu sebe právě takovou, jaká je!

Jaké je vaše sebevědomí?

Neboli vědomí sebe sama? Vědomí své vlastní jedinečné hodnoty? Věřte ve své schopnosti být báječnou maminkou, protože ty má každá žena vsobě. Jen jde oto, začít poslouchat hlubokou intuici oženství amateřství anenechat se strašit větami typu „to za našich časů…“, které vám předkládá maminka nebo tchyně. Ano, za jejich časů to bylo tak atak aza vašich časů jste maminkou vy, aje to tedy nyní podle vaší vlastní intuice amáte naprosté právo dělat si věci po svém! Jakmile vsobě ukotvíte tento pocit sebevědomí, že máte právo na to, co je svámi vsouladu, pak postupně vymizí inepříjemné rady, které jsou jakoby myšlené dobře, ale moc dobrého nenadělají, že?

Automatické záležitosti nejsou chvályhodné? Proč ne?

Kdo jsi ty? DrahocennýskvostzvanýŽivot!

Ženská krása

Vždyť přirozená krása nedá zabrat. Chce to jen dobrý pocit ze sebe korunovaný úsměvem. Usmějme se na sebe pokaždé, když doma projdeme kolem zrcadla. Poděkujme si za to, jak osebe pečujeme ajak jsme jedinečně krásné.

Tanec azpěv– zaručený recept proti splínu

Poklady maminek

Jak maminky energii ztrácí

Odstřihněte od sebe to, co už nechcete

Straší vám nějaký člověk vhlavě?

Televizka? Skutečně relax?

Vztah stchyní

Očem ženy mlčí aneb „Prosím nerušit“

Jak maminky energii dobíjejí audržují

Dejte si nohy na stůl!

Jste báječná maminka avaše pubertální dítě si zaslouží důvěru!

Jste báječná maminka avášpartnersizaslouží důvěru!