Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.
Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Thimon von Berlepsch

Dokážeš mnohem víc, než si myslíš!
Restart vašeho podvědomí

Přeloženo z německého originálu knihy Thimon von Berlepsch: Update Für
dein Unterbewusstsein, vydaného vydavatelstvím Penguin Random House DE
v Mnichově v roce 2020.
Original title: Update für dein Unterbewusstsein by Thimon von Berlepsch© 2020 by Ariston Verlag, a division of Penguin Random House Verlagsgruppe GmbH, München, Germany.
All rights reservered.

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401
www.grada.cz
jako svou 9304. publikaci

Překlad Iva Michňová
Odpovědná redaktorka Eva Lee
Obálka, grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Počet stran 256
První české vydání, Praha 2024
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod a.s.

Czech Edition © Grada Publishing, a.s., 2024
Author photo (Thimon von Berlepsch) © Random House / Carsten Sander
Coverphoto © HonzaHruby/Depositphotos.com

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-271-7355-6 (ePub)
ISBN 978-80-271-7354-9 (pdf)
ISBN 978-80-271-3831-9 (print)

Pro mého syna Yara.

Jsi zvědavost,

jsi odvaha,

jsi tvůrce,

jsi moudrost,

jsi láska.

Jsi naše největší dobrodružství.

Alenka se zasmála. „Darmo zkoušet,“ řekla, „v nemožnosti
se věřit nedá.“ „Moc zkušeností věru nemáš,“ řekla Královna.
„Když jsem byla tak stará jako ty, dělala jsem to každý
den půl hodiny. A tak jsem někdy do snídaně
uvěřila třeba v šest nemožností. …”

Alenka v kraji divů a za zrcadlem, Lewis Carroll

(Carroll, Lewis. Alenka v kraji divů a za zrcadlem.
Překlad Aloys Skoumal a Hana Skoumalová.
3. vyd. Praha: Albatros, 1983.)

O AUTOROVI

Thimon von Berlepsch, narozen v roce 1978, objevil svou zálibu v magii a hypnóze již v dětství. Jako kvalifikovaný hypnoterapeut pomáhá lidem zbavit se negativního chování. Své znalosti o síle naší představivosti předává na seminářích o hypnóze. Jeho bestseller The Magician in Us (2014) odhaluje, jak můžeme jednoduchými cvičeními pozitivně ovlivnit kvalitu svého života.

Prolog

Krůpěje potu na Sářině čele se lesknou v záři reflektorů osvětlujících jeviště. Sára v panice zírá na štafle před ní. Nemůže dýchat, třese se jí hlas. Situaci s napětím sleduje osm set diváků. Dokáže Sára překonat svůj strach a zbavit se starých vzorců chování? Dokáže sama sobě, že se může stát jiným člověkem, že může změnit svůj život? Zvládne updatovat své podvědomí? Jsem na novoroční oslavě, kterou pořádá moje kamarádka Laura Malina Seiler, úspěšná německá autorka podcastů. V sále je osm set diváků, sedm tisíc lidí nás sleduje online. Laura mě požádala, abych jejímu publiku názorně předvedl, jak si každý den vytváříme vlastní realitu. A jak můžeme tento proces ovlivnit. Vzhledem k tomu, že jsem mág a hypnotizér, je jiná interpretace reality mým denním chlebem, a proto jsem ochotně souhlasil.

Právě jsem publiku vysvětloval, že: „Náš mozek se neustále vyvíjí a přizpůsobuje se každé nové zkušenosti. Dělá to celý život. Pokud si to uvědomíme, můžeme konkrétními metodami ovlivnit nevědomé, automatické vzorce reakcí našeho mozku. Strach potom přestane být strachem, trauma už nebude tak bolestivé, v partnerství bude panovat větší vzájemné pochopení a velmi těžko dosažitelný cíl se přiblíží.“

Při tomto vysvětlování sleduji dílem souhlasné, dílem nevěřícné výrazy ve tvářích. Ne každý si dovede představit, že by se mohl změnit. Vím, proč tomu tak je. Aby měl člověk naději na změnu, potřebuje bezprostřední zkušenost. Bez této zkušenosti znějí moje slova jako otřepaná lidová moudra. Sice je máme rádi, ale neřídíme se jimi.

Abych tedy všem přítomným poskytl bezprostřední zkušenost a přesvědčil je o síle jejich mysli, položil jsem do publika otázku:

„Chtěl bych vám ukázat, že všichni žijeme ve svém vlastním hypnotickém stavu neboli transu, který nazýváme realitou. A že tuto realitu můžeme ovlivňovat a modelovat, jak se nám zachce. Někdy to může jít rychleji, než bychom si mysleli, a přesto to následně může mít zásadní celoživotní důsledky. Kdo z vás se třeba bojí výšek?“

Zvedne se několik rukou.

„Myslím, kdo se opravdu hodně bojí výšek. Ne komu je třeba trochu mdlo při výstupu na Eiffelovu věž.“

Několik rukou zůstane nahoře. Vybírám sympatickou mladou ženu a zvu ji, aby přišla za mnou na pódium.

„Jak se jmenuješ?“

„Sára.“

„Jak moc se bojíš výšek, Sáro? Dokázala bys vylézt na štafle?“

Energicky vrtí hlavou. „Nezvládnu ani vylézt na židli!“

„To je zajímavé… Počkej, prosím, chvilku tady.“ Mizím za oponou a vracím se s malířskými štaflemi, které postavím tři metry od Sáry. Když Sára štafle spatří, zdá se, že se jejího těla zmocnila nějaká cizí síla. Zbledne a z ženy, která byla do této chvíle úplně v pohodě, je náhle roztřesený uzlíček nervů.

„Jak se cítíš, když vidíš ty štafle?“ ptám se.

Roztřeseným hlasem odpovídá: „Buší mi srdce, třesu se a nemůžu dýchat…“

„Jak bys označila svůj strach na stupnici od nuly do deseti?“

„Patnáct!“ (Později se mi svěřila, že chybělo opravdu jen málo, aby odešla z jeviště.)

Uklidňuji ji: „Já jsem neřekl, že máš na ty štafle vylézt. Chtěl jsem jen zjistit, do jakého úzkostného transu se dostaneš, když vidíš štafle.“

Sáře se evidentně ulevilo. Publikum ani nedutá. Všichni napjatě očekávají, co se bude dít dál.

„Kdyby tě teď všichni povzbuzovali, abys na štafle vylezla, skandovali by a tleskali, určitě bys to dokázala. Překonala by ses a byla bys potom na sebe pyšná. Ale bylo by ti to nepříjemné. Musela bys překonat strach a fyzické utrpení, které teď právě cítíš, je to tak?“

Sára trochu duchem nepřítomna přikyvuje.

„Doma tě ale osm set lidí motivovat nebude. Tam jsi sama. A já vážně nevím, jestli si chceš tuto zkušenost ještě jednou zopakovat.

Proto bych se teď s tebou chtěl pustit do velmi efektivního způsobu koučování, při kterém tvému podvědomí předem sdělíme, co máš cítit, když lezeš na štafle. Updatujeme tedy tvůj naprogramovaný strach, abys poznala, že se můžeš při lezení na štafle chovat jinak. A teprve až na ně dokážeš vylézt ve svých představách, beze strachu nebo nepříjemných průvodních fyzických reakcí, uskutečníš tuto představu i v praxi. Ne dříve! To ti slibuju!“

Jen málo lidí, kteří trpí nějakou fobií, půjde proti svému strachu. Většinou lidé za žádných okolností nechtějí konfrontovat svůj strach a fyzické utrpení. Jejich strach z  utrpení je tak velký, že raději žijí dál se svým handicapem. Lidé si totiž myslí, že musí projít ohněm trápení, aby mohli povstat jako Fénix z popela. Změna je ovšem možná i bez konfrontace se strachem.

Tento postoj naprosto chápu. Proto svým klientům navrhuji, že ke konfrontaci smí dojít teprve po mentálním updatu, tedy poté, co došlo k mentální intervenci a klient přestane pociťovat strach. Konfrontace se pak stane důležitou součástí odstranění strachu, které bude trvalé.

„Jdeme na to?“

Sára kývne a já začínám s updatem. Volím metodu, kterou často používám při hypnotickém koučování a kterou považuji v této situaci za nejefektivnější. Na jevišti před spoustou lidí mám totiž jen velmi málo času, abych pomohl Sáře při přeprogramovávání jejího podvědomí.

O pět minut později se Sářin pohled a řeč těla viditelně změnily. Usmívá se a opakovaně pošilhává po štaflích. Chci se ujistit, že její stresová reakce plně vymizela a ptám se: „Jak bys popsala svůj strach ze štaflí teď?“

Podívá se na mě a usměje se. „Nula!“

„Chceš na ně vylézt?“

Sára kývne a chystá se vystoupit na první příčku. Její strach je rázem pryč, dokonce to vypadá, že má radost, když vystupuje na horní konec štaflí. Nahoře na štaflích se napřímí a roztáhne ruce.

Publikum, které bylo v uplynulých minutách v napjatém očekávání, je bez sebe. Ovace vestoje, frenetický potlesk a motivující výkřiky – to všechno provází Sáru při jejím výkonu. Mám z toho husí kůži!

„Panebože!“ slyším ji volat tři metry nad zemí. Všichni v sále cítí, že svým činem opětovně získala kontrolu nad svými pocity. Všem názorně a působivě dokázala, jak mocné jsou naše myšlenky, a jak rychle se dokážeme zbavit starých vzorců myšlení.

Já jsem Sáru nevyléčil, jen jsem jí ukázal alternativní způsob vnímání štaflí. A protože jej akceptovala, mohlo dojít ke změně v jejím podvědomí. Čili k updatu.

Za čtrnáct dní mi od Sáry přišel následující e-mail: „Milý Thimone, ani nevíš, co všechno jsi ve mně spustil. Děkuju ti z celého srdce, že jsi mi ukázal, co dokážu. Po tom úžasném zážitku jsem ještě několikrát naprosto beze strachu vylezla na štafle, protože jsem tomu prostě nemohla uvěřit… DĚKUJU!!“

Pokud je možné během pěti minut překonat akrofobii, proč se Sára nezbavila svého strachu už dříve? Proč byla dvacet let přesvědčena o tom, že nedokáže vylézt ani na židli, natož na štafle? Protože jí nikdy nikdo předtím neprozradil, že by to mohla změnit. Že i ona může patřit k lidem, kteří nemají strach z výšek. Strach byl pro ni normální, stal se součástí jejího života.

Stejně nebo velmi podobně to má spousta lidí. Říkají: „Já jsem prostě takový nebo taková.“ A říkají to i tehdy, když jim jejich strach způsobuje utrpení. Akceptují strach, závislost, zlozvyky, negativní charakterové rysy a další věci, protože to jinak neumějí. Nebo si myslí, že jejich přání něco změnit, nejsou reálná: „Já prostě ve své práci nedokážu vydělat dost peněz.“ Nebo: „Žárlím tak, že se prostě nedovedu ovládat.“

Jsou přesvědčeni, že určité věci v jejich životě zkrátka zůstanou navždy. Jednoduše nevědí, že existuje alternativní cesta. Život beze strachu, všední den bez žárlivosti, pesimismu, perfekcionismu, nebo beze všeho ostatního, co jim brání vést spokojený život, jaký si přejí.

V úvodu této knihy je citát z knihy Alenka v kraji divů a za zrcadlem. Královna v něm říká, že víru v nemožné je třeba trénovat každý den. A přesně tak to je. Dokud si nebudete myslet, že je možné, abyste byli někým jiným, než kým jste teď – s jinými pocity, přesvědčeními, návyky, způsoby chování – nic se ve vašem životě nezmění. Budete žít pořád stejně a zažívat stále stejné zkušenosti. Až si začnete myslet, že nemožné je možné, začnete pátrat po způsobech, jak nemožné uskutečnit. Přestanete se totiž ptát, „zda“ by něco šlo.

Chci vám v této knize ukázat, že každý člověk se může změnit. Za to, kdo jsme a jak se chováme, je zodpovědný náš mozek. A protože mozek můžeme v pravém smyslu slova modelovat silou svých představ, můžeme nakonec změnit i to, kým jsme.

Na následujících stránkách se dozvíte, že je to opravdu možné. Pochopíte, že s vámi není nic špatně, bez ohledu na to, jaké návyky nebo vzorce myšlení vás momentálně omezují. Za vaše myšlení, chování a pocity jsou odpovědné staré programy na pevném disku ve vaší hlavě. Někdo vám je tam kdysi nainstaloval, ale dnes už prostě nejsou aktuální. Proto nejsou kompatibilní s vaším životem. Když tyto programy aktualizujete, bude váš život jednodušší a krásnější.

Budu vám vyprávět i o dalších klientech s fobiemi, kterým jsem pomohl v rámci hypnokoučování. Neboť na fobiích i jako laici velmi snadno pochopíte, jak funguje náš mozek. Strach nebo fobie je v podstatě extrémní forma nevědomého, vědomě nevyvolaného procesu. Tento proces ovšem probíhá nejen při fobiích, ale v podobné formě u každého sebeomezujícího chování. Tato kniha tedy pojednává o tom, jak můžete pomocí své psychiky a s trochou cviku změnit svou osobní realitu. Pokud budete vědět, jak funguje váš mozek a jaké mechanismy máte k dispozici, budete s nimi moci začít pracovat, abyste vnímali své okolí tak, jak si přejete.

Možná už jste o některém z modelů, které vám postupně představím, někdy slyšeli nebo četli. Pokud je tomu tak, využijte příslušné kapitoly k opakování a připomenutí, jak tyto znalosti uplatnit v každodenním životě. Znalosti se totiž stávají moudrostí až tehdy, když je začneme používat. A to tak často, až se z nich stane zvyk a nebudete na ně vůbec muset myslet.

Jestliže se nerozhodnete strávit zbytek života meditacemi v tibetském klášteře, budete se stále dostávat do nesnadných situací. Nepředpokládám, že po přečtení této knihy se z vás stane zcela proměněný člověk, který se bude vznášet třicet centimetrů nad zemí a v životě ho nepotká sebemenší problém. To je velmi nepravděpodobné, i kdybyste přelouskali ještě stovku dalších knih věnovaných osobnímu rozvoji.

Mým cílem je přimět vás k tomu, abyste reflektovali a updatovali svůj postoj ke konkrétním oblastem svého života, ve kterých vám to neklape tak, jak byste si přáli. Abyste byli do budoucna v těchto oblastech spokojenější a abyste se v nich chovali a samozřejmě i cítili suverénněji. Je možné, že máte nějaké vlastnosti, které vám ztrpčují život, a vy se chcete s využitím svého podvědomí těchto vlastností zbavit. V této knize vám představím možnosti, jak můžete svých cílů dosáhnout.

Tato kniha vám však nechce pouze otevřít dveře do světa vašeho myšlení a vysvětlit vám, že způsob, jakým vnímáme život, vychází z nás samotných. Chce vám rovněž poskytnout praktické tipy, jak můžete změnit nejrůznější oblasti svého života. Pomocí metody FasterEFT, kterou se budeme zabývat ve čtvrté kapitole, se můžete naučit zpracovávat negativní vzpomínky a získat kontrolu nad emocionálními reakcemi. Chtěli byste v určité oblasti svého života fungovat lépe nebo efektivněji? Pak by vás měly mimořádně zajímat kapitoly 7 a 8, které se zabývají autohypnózou. Ale i kdybyste se po přečtení této knihy „jen“ objednali na sezení u hypnoterapeuta nebo hypnokouče, můj cíl je splněn. Mnoho lidí má totiž z této úžasné formy terapie obavy a já bych vás chtěl přesvědčit o tom, že jsou zbytečné.

Vy jste tvůrci svého života. Nesete si v sobě všechny možnosti, abyste zažili pocit změny a pohody. Vaše podvědomí má moc vyřešit vaše problémy a dovést vás k  vysněnému cíli. Musíte jen začít a updatovat ho. Spojte se se svým podvědomím a budete se radovat ze života – v lásce, v práci a ve vztahu sami k sobě.

Přeji vám příjemné čtení a mnoho úspěchů ve vašem osobním updatu.

Váš Thimon von Berlepsch

ÚVOD
Restart vašeho podvědomí

Na mých představeních, seminářích a individuálních sezeních mi lidé kladou stále stejné otázky: Co je potřeba, abychom dosáhli opravdové změny? Může se změnit každý člověk? A jak se to dělá?

Podle mých zkušeností všechno začíná tím, že si člověk uvědomí jednu věc. Uvědomí si, že v jeho životě existuje něco, co by rád změnil. Toto poznání je naprosto nezbytné.

Možná to zní jako samozřejmost. Ve skutečnosti si ale většina lidí neuvědomuje, že by jejich životu prospěla změna. Že by byli spokojenější. Jsou smířeni s tím, že existují okolnosti, kvůli kterým trpí, nebo že mají nějaké vlastnosti, které je limitují, ale „holt je to tak a nedá se s tím nic dělat“.

Možná svalují odpovědnost za své trápení na vnější okolnosti nebo jiné lidi. Myslí si tedy, že není v jejich moci ovlivnit vlastní životní štěstí, a proto se v tomto směru ani o nic nesnaží.

Dokud si neuvědomíte, co byste měli nebo chtěli změnit a že za spuštění procesu změn nesete odpovědnost jen vy sami, zůstane ve vašem životě všechno při starém. Klíč ke svému štěstí máte v ruce vy a jenom vy máte k dispozici všechny možnosti, abyste žili právě takovým životem, jakým chcete žít.

Nejdříve vám chci pomoci, abyste zjistili, co byste mohli změnit. Mimo jiné vás seznámím se zajímavými modely a budu vám vyprávět o svých klientech, jako byla Sára z prologu. Jejich příběhy vás povzbudí. Ani Sára by si nikdy nedovedla představit, že by se nemusela bát výšek. Teprve když jsem jí na jevišti předvedl hypnózu a vysvětlil jí, jak by měla postupovat dál, ji přivedlo na myšlenku, že by mohla zlepšit kvalitu svého života. Přál bych si, abyste k podobnému poznání dospěli i vy.

Chcete zase bezstarostně létat letadlem? Zbavit se nějakého zlozvyku, třeba kouření? Zbavit se otravné manýry v chování nebo omezující utkvělé představy? Zlepšit komunikační schopnosti?

Vysvětlím vám, proč a jak můžete těchto cílů dosáhnout. Jakmile to pochopíte a rozhodnete se, že se stanete tvůrcem svého života, začne napínavá cesta vašeho dalšího rozvoje. Roztočte kolotoč změn, abyste nasměrovali svůj život správným směrem.

Podtitul této knihy zní: Restart vašeho podvědomí. Právě to bezprostředně vychází z výše popsaného poznání a je pro mě součástí procesu změn, který vás dovede k cíli. Až když změníte svá přesvědčení a procesy myšlení, dokážete nově nastavit své budoucí chování. S novým chováním přijdou nové výsledky – a budete se i jinak cítit.

Podívejte se na grafické znázornění cyklu změny1, se kterým rád pracuji:

Nové myšlení znamená nové znalosti k osvojení. Sebereflexe, přiznání si něčeho, nové vhledy a aha-momenty přinášejí novou orientaci v životě. Proto vám chci v této knize například vysvětlit, jak funguje mozek, jaké procesy v něm probíhají, a jak někdy velmi staré programy dodnes ovlivňují vaše jednání. Pochopíte, že i vy se můžete změnit, ačkoliv jste si dosud mysleli, že je to pro vás v určitých oblastech nemožné.

Pokud začnete pochybovat o některých věcech, o nichž jste byli pevně přesvědčeni, a budete se chtít zbavit té či oné protivné vlastnosti, ukážu vám možnosti, jak můžete tyto změny realizovat.

Chtěl bych vám tedy dát naději, že možnost updatu je tu pro každého. Pokud je vaše individuální téma velmi specifické a pro jeho řešení zde nenajdete vhodnou metodu, přesto se nevzdávejte. Věnujte se dalšímu vzdělávání nebo začněte individuálně spolupracovat s nějakým odborníkem. Jak jsem již uvedl výše, už jen toto poznání má cenu zlata.

S novými znalostmi uděláte další krok v koloběhu změny, a tím krokem je: nové jednání.

Samotné nové myšlení totiž nestačí. Často máme dostatečné znalosti či informace, ale „skutek utek“. Sebelepší teorie a sebepropracovanější modely vám budou k ničemu, když budou ležet ladem a bude na ně sedat prach.

Nové jednání znamená konkrétní realizaci. Znalosti, které jste získali, musíte používat. Využívejte poznatky z této knihy a přenášejte je do každodenního života. Pokud vás poznatky přimějí k rozhodnutí, že by bylo vhodné začít spolupracovat na změnách s terapeutem nebo koučem, pak je novým jednáním i to, že si domluvíte termín sezení. Novým jednáním je i rozšiřování znalostí na seminářích nebo vstup do podpůrné skupiny. Začněte jednat, buďte akční! Samotná četba této knihy z vás spokojeného člověka neudělá a toho, co se vám na vás nelíbí, vás nezbaví. Může vás inspirovat, abyste vysledovali staré vzorce myšlení a zastaralé programy. Jejich update je ovšem vaším úkolem. Vyzkoušejte metody uvedené v této knize a budete žasnout, jak se změní vaše chování.

Pokud budete všechno dělat stejně, vše zůstane při starém.

Jen když budete ochotní si natrénovat nové návyky a změnit tím staré způsoby chování, může ve vašem životě nastat změna. Řekněme si to upřímně: Změna vyžaduje úsilí a každý, kdo vám bude tvrdit něco jiného, se plete. Pravdou však je, že někdy lze update provést snáze a rychleji, než jste předpokládali. Jak by jinak dokázala Sára překonat během pěti minut strach z výšek, který ji trápil celý život?

Pod slovním spojením nové pocity se skrývá právě to: výsledek. Zpětná vazba, kterou za své úsilí dostanete. Vaše námaha přinese ovoce. Budete se jinak cítit a vaše okolí na vás bude jinak reagovat. Vnímejte to a radujte se z toho. Je to důležité! Protože jen tak zůstanete motivovaní, abyste v cyklu změny pokračovali dál. Abyste tedy dál zůstávali všímaví, abyste mysleli jinak, abyste měnili staré vzorce myšlení, abyste trénovali nové způsoby chování a tak dále a tak dále…

Individuální sezení hypnokoučinku u mě trvá zhruba hodinu až dvě. Někteří klienti mi v rámci zpětné vazby říkají: „Sice už se dokážu na pavouka zdálky podívat, ale pořád se ho prostě nějak štítím a nechci s ním být v jedné místnosti.“ Zapomínají přitom, že dříve při pohledu na pavouka pištěli a brečeli a bylo jim ze strachu fyzicky špatně. Jelikož se strachu po jednom sezení nezbavili úplně, soustředí se nadále na to, co je negativní. Ignorují, jak velkého úspěchu během kraťoučké doby dosáhli. Pokud se někdo soustředí jen a jen na to, že chce zhubnout na určitou velikost, ale neslaví úspěch prvních dvou shozených kil, rychle mu dojde dech. A rychleji se vrátí do starých kolejí.

Velký význam má tedy vnímat a zaznamenávat pokroky, i kdyby byly sebemenší, abychom mozek naučili, že toto je nová cesta, kterou chceme do budoucna jít. Říkáme mu, aby nás v ní podporoval. Později vám ještě podrobněji vysvětlím, jak máte přesně postupovat.

Váš nový pocit nebo emoce, tedy odezva na vaše nové jednání, se pak propojí s vaším počátečním poznáním. Chtěli jste se změnit a jste na správné cestě. To vás motivuje, abyste v novém myšlení a v novém jednání pokračovali.

Tím, že jste si koupili tuto knihu, už jste jednoznačně udělali první krok směrem k poznání. Vzhledem k tomu, že jsme se tu spolu sešli, předpokládám, že ve vašem životě je jedna nebo několik věcí, které byste rádi optimalizovali.

Pokud jste knihu dostali jako dárek a ještě nevíte, jaká změna by mohla obohatit váš život, dejte mi šanci, abych vás inspiroval. Ukážu vám metody, jakými to konkrétně můžete zjistit. Buďte si jisti, že vždycky existuje něco, co můžete updatovat.

Tak pojďme začít!

KAPITOLA 1
Update aneb proč není náš mozek kamenná deska

Starý počítač anový software

Když jsem lidem ve svém okolí prozradil, jak se bude jmenovat tato kniha, často jsem dostal tuto zpětnou vazbu: „Proč zrovna restart? Vždyť to zní hrozně technicky?“– Jasně! Ato právě chci.

Chci své čtenáře přesvědčit, že podstatná část našeho mozku funguje podobně jako počítač. Programy, informace, data atak dále se nahrávají na pevný disk apo určité době pracují na pozadí. Když nám doma na počítači přestane správně fungovat nějaký program, aktualizujeme software. Když se nám zasekne operační systém, snaprostou samozřejmostí počítač restartujeme.

Pokud pochopíme, že náš mozek funguje podobně aže špatné návyky azpůsoby chování můžeme updatovat, můžeme se změnit. Aktuální verzi našeho mozku nejsme vydáni na milost anemilost, můžeme ho kdykoli updatovat, jak jsme si již řekli.

Když se narodíme, přicházíme na svět svíceméně prázdným pevným diskem avysoce výkonným procesorem. To je náš mozek. Funkce, které potřebujeme pro přežití (jako je dýchání, trávení, reflexy), patří kpřednastavenému operačnímu systému, který běží na pozadí. Ten je součástí organismu, který se nazývá „člověk“, aje ukaždého znás stejný. Proto je nainstalovaný už před naším narozením. Na funkcích, které jsou důležité pro přežití, nemůžeme nic změnit, neboť jsou řízené velmi starými oblastmi mozku. Přesto ovlivňují naše chování dodnes.

Vprvních letech života se naučíte důležité věci, které budete potřebovat ipozději: lézt, chodit, mluvit, zavazovat si tkaničky, psát, počítat… Tento vývoj můžeme přirovnat kprogramům, které se postupně nahrávají na náš pevný disk. Vpodobě dat se rovněž zaznamenává to, co vyvozujeme znašich zkušeností. Například: „Když budu brečet, přijde maminka autěší mě.“ Zkusili jste to dvakrát azafungovalo to, takže vtom budete pokračovat.

Nebo jste se spálili, když jste sáhli na horká kamna, proto už to znovu neuděláte. Horká kamna jsou vaším nepřítelem.

Operační systém fungující na pozadí arůzné programy adata, která se každý den ukládají na váš pevný disk, nejsou vždy vzájemně kompatibilní. Některé programy jsou totiž opravdu velmi staré adata jsou naopak velmi čerstvá– aněkdy se ksobě vzájemně nehodí. Ve věku čtyř nebo pěti let vás například učili, že už se nemáte válet po zemi ařvát jako smyslů zbavení, když něco chcete. Když jste byli menší, většinou to fungovalo, ale teď máte ovšechno pěkně poprosit. Váš software, tedy postupy, které jste si dosud osvojili apoužívali je, anové životní okolnosti jsou ve vzájemném konfliktu. Bude proto nějakou chvíli trvat, než se naučíte zdvořile žádat, zda byste mohli něco dostat, aniž byste si lehali na zem avztekali se. Příkladem lidí, kteří tento přechod nezvládli nebo ho nezvládli dostatečně, jsou cholerici, kteří nemají pod kontrolou návaly vzteku, protože se nenaučili žádné alternativní reakční vzorce.

Ne každý je zrovna cholerik, ale nikdo není dokonalý, každý znás má nějakou chybičku. Což znamená, že možná trpíte komplexem méněcennosti nebo nějakou fobií, je pro vás těžké důvěřovat lidem nebo navazovat mezilidské vztahy, nebo si málo věříte. Všechny tyto vlastnosti mají nějaký důvod aten se téměř vždy nachází ve vaší minulosti. Jedná se ovzorce chování anaprogramování vašeho mozku, které vznikly svelkou pravděpodobností ve vašem dětství. Většinou jsou to zkušenosti, které jste získali, nebo programy, které vám „nainstalovali“ výchovou rodiče nebo vaše okolí. Některé ztěchto programů jsou zastaralé asvaším aktuálním způsobem života nekompatibilní.

Vminulosti měly tyto programy jasný účel: Chránily vaši psychickou afyzickou stránku, když jste byli děti. Někdy jsou reakcí na trauma, tedy na duševní zranění vyvolané extrémní událostí. Zdnešního pohledu událost třeba nestojí za řeč, ale do vaší dětské psychiky se hluboce vryla adodnes vás ovlivňuje. Stopy na vašem chování zanechá ito, že jste vdětství něco chybně interpretovali či se něco mylně domnívali. Pokud vás například matka někdy pozdě vyzvedla ze školky, protože se jí rozbilo auto, mohli jste se domnívat: „Máma si mě nevyzvedla. Protože bez mámy nepřežiju, budu muset nejspíš umřít.“ Zdnešního pohledu je ta představa iracionální, ovšem mozek dítěte funguje přesně takto. Trvalou stopou může být strach ze ztráty: „Musím dávat pozor, aby mě máma nebo lidé, kteří jsou mi blízcí, už nikdy neopustili.“

Nyní však žijete vjiné době. Když máte pocit, že na vás někdo zapomněl, nemusíte se chovat jako pětileté dítě. Je také pravděpodobné, že řešení, která jste zvolili, když vám bylodeset let, ve vaší dospělosti nebudou fungovat. Váš počítač už je připojený kinternetu, má kdispozici cloudy, neomezené paměťové možnosti aspoustu dalších vymožeností. Což znamená, že ve srovnání sdnešním superpočítačem jsou vaše programy zdětství na úrovni programů pro Commodore 64. Požadavky moderní doby jsou úplně jiné než před dvěma sty lety, inež před dvaceti lety. Je to zhruba tak, jako kdybyste chtěli odpovídat na tweety psaním na břidlicovou tabulku. Asi nemusím dlouze vysvětlovat, že by došlo kproblémům skompatibilitou. Vašemu softwaru prostě chybí kbezchybnému fungování některé zásadní vychytávky.

Na počítači je třeba čas od času stáhnout updates, abyste měli poslední verze softwaru aaplikací. Děláte to zejména vpřípadě, že počítač „blbne“ nebo sním máte problémy. Někdy je nutné vzít počítač kodborníkovi, aby vám pomohl problémy vyřešit. Je přece nepřijatelné, že si počítač „dělá, co chce“, avy na něm nemůžete pořádně pracovat. Nebo snad ano?

Někdy jde jen oaktualizaci, kterou jste ještě neudělali. Dlouho ignorujete upozornění na nadcházející update, ale operační systém vás nakonec stejně donutí aktualizaci provést. Aktualizaci systému odpovídá vživotě to, že se zabýváme svým chováním aemocemi, které mají kořeny vminulosti.

Někdy ale už není možné aktualizace odsouvat. Operační systém vás informuje, že musíte aktualizovat ihned. Anedá vám možnost vybrat si, že chcete aktualizaci provést později. Vživotě jde ochvíle, kdy už se trápíte přespříliš. Musíte jednat, okamžitě. Jinak se vám celý systém zhroutí apřestane fungovat. Důsledkem je například syndrom vyhoření.

Pustíte se tedy do aktualizace softwaru. Vím, že to může být náročné, protože nejdříve musíte zavřít všechny programy aaplikace, stáhnout si update, provést update, apotom musíte čekat. Proužek ukazující postup instalace narůstá nesnesitelně pomalu, třináct procent, dvacet čtyři procent, třicet sedm procent… Ale za nějaký čas se instalace dokončí apodívejme: Počítač funguje lépe! Avy se ptáte, proč jste vlastně neudělali update už dávno. Místo rozčilování nad operačním systémem jste mohli investovat pár minut času amít klid. Ale to my ne, místo aktualizace necháváme spoustu svých programů pracovat vprastaré verzi znašeho dětství. Nechce se nám stisknout tlačítko snápisem „aktualizovat“ azačít se zabývat sami sebou.

Připouštím, že updatování našeho mentálního softwaru vpřeneseném smyslu, tedy zamyšlení se nad tím, jak něco hodnotíme, očem jsme přesvědčení, jak uvažujeme apodobně, trvá většinou déle než několik minut. Ale výsledky jsou skvělé! Většina lidí pociťuje změny už po prvním kole aktualizace. Přál bych si, abyste po přečtení této knihy klidněji reagovali vkonfliktních situacích, protože budete vědět, že se ve vašem nitru hlásí oslovo pračlověk, že se vám vypnul neokortex nebo že vaše jednání dodnes ovlivňují zážitky zmateřské školky.

Můžete se zbavit všeho, co už pro vás nemá význam. Možná se chováte podivně, neumíte řešit spory nebo je řešíte nevhodně, máte problémy slidmi, ale také vás mohou trápit obavy, starosti nebo fobie. To může skončit. Určitě to víte sami, ale někdy vám prostě může prospět, když vám to někdo připomene. Takže znovu opakuji:

TOHO VŠEHO SE MŮŽETE ZBAVIT!

Můžete se změnit astát se nejlepší verzí sebe sama, když zboříte své mentální hranice vzniklé vminulosti, které vás brzdí nebo vám komplikují život.

Změnou však nemyslím, že byste měli kompletně „vyměnit“ svou osobnost avšechno, čím se vyznačuje. Ne, jde mi oto, abyste změnili automatické, nevědomé reakce avzorce chování, které vám brání, abyste byli svou lepší verzí. Tím, že budete méně choleričtí, nejistí nebo žárliví, nepřestanete být sami sebou. Jen naučíte své podvědomí, jak vám může do budoucna lépe pomáhat.

Vaše identita autkvělé představy

Každý znás si vhlavě nosí utkvělé představy, přesvědčení, mínění či názory. Jde opodvědomá životní pravidla, kterým věříte apovažujete je za pravdu. Vznikají zpracováním avyhodnocením dřívějších zážitků aovlivňují každodenní chování. Mohou znít například takto: „Ostatní mě budou mít rádi, jen když se budu držet stranou.“ Nebo: „Nezasloužím si úspěch.“ Ale třeba itakto: „Vživotě můžu dokázat všechno.“

Naše přesvědčení vznikají různými způsoby. Někdy je přebíráme od lidí, kteří nás formují, vychovávají ajsou vnaší blízkosti. Zpočátku to jsou především naši rodiče, případně osoby, které jsou součástí našeho minivesmíru. Chtějí nás připravit na život aříkají nám proto nejrůznější věci, onichž se domnívají, že jsou pravdivé asprávné. Například: „Vždycky se musíš přizpůsobit.“ Nebo: „Kdo chce vydělávat peníze, musí tvrdě pracovat.“ Nebo nás ovlivňují pozitivně: „My jsme přece machři!“

Pokud tato slova slyšíte často, zapamatujete si je. Tento proces funguje obzvlášť dobře, pokud jste je slýchávali vdětství– postupem času je začnete považovat za pravdivá. Když jsme malí, neuvědomujeme si, že bychom se měli zamýšlet nad pravdivostí věcí, které nám někdo říká. Atak se stane, že převezmeme do svého myšlení něco, očem jsou přesvědčení jiní.

Jedna má klientka vlastní smanželem prosperující firmu apeněz má víc než dost. Přesto vždy propadala panice, jakmile trochu poklesl obrat. Byla také přesvědčená, že většina věcí je předražených ačasto se rozčilovala kvůli zbytečným výdajům. Stručně řečeno se často apříliš emotivně zabývala penězi. Její neustálé existenční obavy ovlivňovaly její chování akvalitu života. Přišla proto za mnou na hypnokoučink.

Během sezení jsem zjistil, že klientka pochází zpřistěhovalecké rodiny. Měli vždy málo peněz, nebo to aspoň otec vždy tvrdíval. Neměli hlad adětem nic nechybělo, přesto bylo neustále na pořadu dne téma peněz: „Musíme šetřit astarat se, abychom přežili. Musíte hodně adobře pracovat asnažit se, abyste vydělávali dost peněz.“ Otec předával dětem vrámci výchovy svá vlastní přesvědčení aobavy související sjeho původní vlastí.

Jeho dcera tedy skálopevně věřila: „Peněz není nikdy dost. Stav mého účtu určuje kvalitu mého života. Musím šetřit!“ Nevědomě opakovala vzorec chování svého otce anemohla si vtomto ohledu bezstarostně užívat života. Škoda, vždyť jinak bylo vjejím životě všechno vnaprostém pořádku.

Náš mozek může vytvářet utkvělé představy ina základě zkušeností. Otomto procesu samozřejmě nemáme ani tušení, jinak bychom mozku do toho možná zkusili trochu „kecat“.

Selektivní vnímání

Co si myslíte otěchto tvrzeních?

•„Neumím vařit.“

Váš magický mozek

Myslím, tedy cítím

Neuroplasticita azlomené srdce