Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

PhDr. Karel Červený, MSc., MBA, DBA

Nápady pro život a byznys
Paretovo pravidlo 80/20 v praxi

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401
www.grada.cz
jako svou 8713. publikaci

Odborní recenzenti:
prof. Ing. Dagmar Juchelková, Ph.D.
Doc. RNDr. Mirko Křivánek, PhD.

Jazyková korektura Lenka Zajíčková
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Formát ePub Štěpán Böhm
Zpracování obálky na námět autora
Počet stran 320
První vydání, Praha 2022
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2022

ISBN 978-80-271-6723-4 (ePub)
ISBN 978-80-271-6722-7 (pdf)
ISBN 978-80-271-3697-1 (print)

Předmluva

Tato kniha vám přinese velmi podnětný a inspirující materiál pro váš duševní růst a organizaci všeho ve vašem životě. Obsahuje stovky malých i velkých příkladů projevů a využití Paretova pravidla, bez něhož se úspěšní lidé a úspěšné společnosti nikdy neobejdou.

Cílem knihy je získat čtenáře, aby každý den přemýšleli nad tím, co je opravdu důležité v jejich životě, v životě firmy, organizace a v celé společnosti. Aby z toho vznikl automatický návyk.

Kniha má kaleidoskopický charakter. Není exaktní učebnicí. Spíše čtenáře provádí z oboru do oboru, z osobního života do života firem a organizací i do života celé společnosti. Nejde o vědeckou práci ale populární publikaci. Předkládá principy, nabízí různé úhly pohledu na ně, provokuje a nutí přemýšlet nad věcmi, které nás žádná škola neučila.

Publikace volně navazuje na knihy: Pravidlo 80/20 od Richarda Kocha; Manažer 80/20 od Richarda Kocha; na knihu Pravidlo 80/20 v prodeji a marketingu od Perryho Marshalla a na knihu Esencialismus od Grega McKeowna.

Pojďme se začíst do překvapivých postřehů i závěrů. Vezměte Paretovo pravidlo vážně a budete mít skvělý život. V soukromí, ve firmě a v celé společnosti.

Úvod

Lékař si pořádně nepřečetl zprávu z předoperačního vyšetření a odebral pacientovi zdravou ledvinu namísto nemocné. Pacient za tři týdny zemřel. Lékaři dokonce ani při operaci nebylo divné, že by ji měl vyoperovat. Ledvina, která měla být vyjmuta, byla malá scvrklá, nefunkční. Druhá byla normální, velká a zdravá. Jak se to mohlo stát? Standardně by měl lékař znovu vše překontrolovat a rozhodnout se správně. V případě nejasností a pochyb zavolat nadřízeného či kolegu. Zamyšlení, nepozornost a nesoustředěnost se mu vymstily. Malá příčina – velký následek.

Podobný případ se stal v nemocnici v Hradci Králové, kde jeden lékař také udělal chybný zápis z předoperačního vyšetření, v němž si spletl strany. Lékař operatér měl vyoperovat ledvinu s velkým nádorem. Řídil se však lékařskou zprávou a vyoperoval úplně zdravou ledvinu. Nepřemýšlel. Pracoval jako stroj. Pacient pak musel léta chodit na dialýzu a nebyl schopen normálního života. Podobný případ se stal v Polsku. Nesoustředěnost je typickou malou příčinou s velkým následkem.

Mladík v kalifornském lese odhodil nedopalek cigarety. Shořelo 5 600 hektarů lesa, stovky domů a zahynulo mnoho zvířat. Malá příčina – velké následky.

Mladí čínští manželé si v horách chtěli pořídit co nejlepší selfie. Couvali a couvali, až spadli ze skály. Zabili se. Malá příčina, velké následky.

Alois Hudec, chlapec postižený obrnou (levé tváře a levé kyčle) po prodělaném záškrtu, se rozhodl, že se stane gymnastou. Léta dřel a trénoval, až v roce 1936 suverénně zvítězil na kruzích na olympiádě v Berlíně. Celý svět žasnul, protože se v závěrečném „rozporu“ udržel mnohem déle, než bylo třeba. Aby rozhodčí, dosazení Hitlerem, nemohli výsledek zpochybnit. Malou příčinou bylo pevné rozhodnutí a pak soustavná dřina s posilujícími zpětnovazebními smyčkami.

Pravidlo 80/20 – základ všeho

Jedná se o základní pravidlo pro podnikání, pro osobní život každého z nás i pro celou společnost. Jde o hledání malých příčin, které vedou k velkým následkům. V dobrém i ve zlém.

Je s podivem, že i když je pravidlo tak jednoduché, využívá jej tak málo (inteligentních) lidí. Ostatním je pravidlo 80/20 skryto. Mnozí o něm už slyšeli, ale jen povrchně ve škole či na školení o řízení kvality. Málokomu dojde, že jde o univerzální pravidlo pro všechny životní situace. Je to k nevíře, že tak mnoho lidí žije bez poznání, jak by mohl být jejich život výrazně lepší. Ne o deset procent, ale o stovky i tisíce procent. Absurdnost nepoužívání pravidla 80/20 se podobá situaci, jako kdyby v dnešní moderní době lidé místo elektřinou poháněli všechny stroje klikou nebo párou, a neuměli vysvětlit proč.

Kdyby se pravidlo 80/20 vyučovalo od mateřské školy až po VŠ po celé planetě, svět by fungoval mnohem, mnohem lépe. Voliči by volili lepší politiky. Ti by podle Paretova pravidla lépe sloužili lidem. Lidstvo by mělo asi jen desetinu problémů, které dnes řeší. Jak to? Politikové svou nemoudrou činností či záměrnou nečinností vyprodukují neuvěřitelné množství problémů. Problémů, které by nebyly, kdyby oni nebyli. Produkují více problémů, než jsou schopni vyřešit. Věnují se jen tomu, co je rychlé k provedení, má rychlou návratnost či rychlé efekty. Věnují se jen problémům, jejichž vyřešení lze rychle „prodat voličům“. Důležité, dlouhodobé problémy, jako jsou dopady klimatu na život lidí, rozšiřující se fake news a deep fake, migrace, terorismus, rostoucí nesoudržnost společnosti, hrozba občanské války, extrémismus ve všech podobách, hrozba dalších pandemií, neplacení daní ze strany nejbohatších lidí a firem, zastaralé školství, nesprávně nastavené placení zdravotního a sociálního pojištění (chybí bonusy a malusy), ústupky diktátorům, válka na Ukrajině, hromadění odpadků, oceány a moře bez ryb, každoroční ztráty velkého počtu druhů živočichů a rostlin, plýtvání veřejnými penězi, přijímání nekvalitních zákonů, prorůstání organizovaného zločinu do politiky apod. Lidstvo, místo aby se rychle rozvíjelo, „plácá se na místě“ v mnoha problémech, které by vůbec nemusely existovat. Lidé nemají vizi, že bude někdy lépe. Vůdcové jim ji nedávají. Lidé se nemají na co těšit a propadají frustracím a depresi. V EU trpí psychickými problémy (úzkostmi a depresemi) třetina lidí.

Mnohé z těchto problémů pak musí řešit a napravovat buď úředníci dávno po tom, kdy tam dotyční politikové už nejsou, nebo občanské organizace, které musí suplovat roli státu či veřejné správy a napravovat chyby politiků tam, kde jim kompetence stačí. Amatérismus ve spojení s chamtivostí je vizitkou našeho politického systému, který vznikl ve století páry. Tam měl opodstatnění, různá sdružení a cechy hájily zájmy svých členů a problémy se jevily ideologicky buď levé, nebo pravé. Dnes už problémy většinou nejsou ideologicky ani levé, ani pravé – jsou to jen problémy k řešení.

Spásný vzorec na všechno

Každého, kdo Paretově pravidlu rozumí, trápí vědomí, že by ve správě věcí veřejných mohlo jít vše hladce a efektivně. Všeobecná znalost pravidla 80/20 by dokázala nastartovat energii a osobní účast mnoha lidí, protože by viděli smysl své snahy. Ale když národům vládnou „loupeživí rytíři“, tak jsou lidé zklamaní, frustrovaní, pasivní a hledí si jen svého. Život je pro mnohé neradostný.

Kupodivu ani soukromé firmy nejdou příkladem v efektivitě řízení. Přitom jim ve využívání pravidla 80/20 žádní politikové nebrání. Bohužel, je jen málo firem, které dokážou Paretovo pravidlo každodenně používat. Někde jej vnímají hlavně jako nástroj pro řízení kvality. Málokoho z manažerů napadne, že jím lze řídit vše. Tedy práci top managementu i celé firmy.

Projekty všeho druhu obvykle bývají ve finále dražší, než je plánovaný rozpočet, trvají mnohem déle a často nesplňují všechny požadované parametry. Možné úspory ze zavedení pravidla 80/20 jsou obrovské. Například podle Paretova pravidla by k realizaci projektu stačilo 20 % naplánovaného času, protože obvykle se vše významné na projektu provádí až v posledních 20 % disponibilního času. Totéž platí pro náklady. Ty by při použití pravidla 80/20 mohly být až poloviční.

Jak pravidlo 80/20 využívají pro sebe jednotlivci?

Co se týká jednotlivců, tam je situace lepší, mnohem lepší. Na světě se prodalo několik milionů knih o Paretově pravidlu. Mnozí lidé si pravidlo 80/20 osvojili a využívají jej ve všech oblastech svého osobního i profesního života a učí tomu i své děti.

Aby i váš osobní a profesní život byl o řády lepší, přečtěte si tuto knihu.

PODSTATA A VZNIK PARETOVA PRAVIDLA

1.Jak vlastně Paretovo pravidlo vzniklo?

Je nazváno po svém objeviteli. Podle Wikipedie1 se Vilfredo Frederico Damasco Pareto narodil 15. června 1848 v Paříži ve Francii a zemřel 19. srpna 1923 v Celigny ve Švýcarsku. Byl výjimečnou osobností s širokým rozhledem. V jedné osobě byl ekonomem, sociologem, filozofem i politologem a působil také jako profesor na univerzitě v Lausanne.

Byl synem aristokrata, který z politických důvodů emigroval do Francie. Vystudoval inženýrství na Polytechnickém Institutu v Turíně. Svou disertační práci napsal O principech rovnováhy v tuhých tělesech. Posléze se stal inženýrem a pracoval u římské železniční společnosti. Brzy se zapojil do politického boje a začal vystupovat v tisku s kritikou ekonomické politiky vlády, přičemž požadoval svobodu obchodu a nezasahování státu do soukromých záležitostí. Po smrti svých rodičů v roce 1889 změnil svůj životní styl. Zdědil titul, který nikdy nepoužil. Opustil svou dosavadní práci, vzal si chudou ruskou dívku z Benátek (Alessandrinu Bakuninovou) a odstěhoval se do vily ve Fiesole. Jak stárnul, měnil se. Kolem roku 1900 zcela ztratil liberální iluze, což u něj vedlo k myšlenkovému obratu. Začal být přesvědčen, že liberalismus patří minulosti a že pro současnou společnost je nutný radikalismus. Na univerzitě ve švýcarském Lausanne se Pareto stal profesorem na katedře politické ekonomie, po roce 1907 mu však srdeční onemocnění zabránilo v práci na katedře pokračovat.

Filozofie a názory

Pareto považoval všechny ideologie (vědu, umění, filozofii) za odvozeniny stálých vnitřních sil člověka (citů, pověr, vášní, nevědomých sklonů), tedy jakýchsi komplexů, kterým říkal „rezidua“.

Rezidua jsou to, co v našem myšlení zůstává, odečteme-li jeho logickou složku. Jsou to věci ukryté hluboko v lidské povaze a vědě nepřístupné. Rezidua lze chápat jako predispozice k určitým druhům chování.

Derivace – většina lidského jednání je mimologická, řídí se predispozicemi, člověk má však potřebu prezentovat své jednání jako dokonale rozumné. Za tímto účelem se používají pseudologická vysvětlení, tedy derivace. Lidé jimi zakrývají své skutečné pohnutky a dodávají zdání racionality i chování, které vůbec racionální není. Lze je rozlišit do čtyř tříd:

•Kategorická tvrzení – „je třeba věci dělat tak a tak“.

•Výroky podepřené autoritou – vycházejí z přesvědčení, že ten, kdo je kompetentní v jedné věci, musí být kompetentní i v druhé. Autoritou může být například i vlast.

•Podepření souhlasem s nějakým obecným principem – jde o shodu s nejobecnějšími zásadami morálky, práva, náboženství. Tyto principy se obvykle odvolávají na všeobecný zájem.

•Jakékoliv jednání lze ospravedlnit demagogicky – pomocí význačných, nejasných a klamavých slovních důkazů. Sem spadá naprostá většina politického života.

Teorie elit – nutnost rozdělení společnosti na elity společnosti vyvozuje Pareto z toho, že mezi členy společnosti není rovnoměrně rozložena inteligence, schopnosti a také některé typy reziduí. Ti, v jejichž chování dominuje první reziduum, vynikají schopností k vykořisťování občanů. Díky tomu jsou součástí vládnoucí třídy. Pareto je nazývá spekulanty. Na druhé straně jsou lidé bázliví a opatrní, kteří se nechávají ovládat, Pareto je nazývá rentiéry. Lidé, u nichž převládá kombinační reziduum, jsou jako Machiavelliho lišky nakloněni rizikům. Příslušníci konzervativně založené většiny představují síly sociální inertnosti, to jsou Machiavelliho lvi. Pareto učil, že vládnoucí třída si má tvrdým donucovacím systémem udržovat svou existenci. Neučiní-li tak, bude vytlačena silnými členy nižších tříd, kteří se vyšplhají na jejich pozice. Jeho sociologie je svéráznou symbiózou mechanistických a psychologistických prvků. Společnost je pluralistický systém vytvořený z lidských molekul, jež jsou spojeny složitými vzájemnými vztahy.

Co vytvořil?

Pareto položil základy ekonomie blahobytu. Pro ilustraci jeho teorií asi nejlépe poslouží jeho výrok: „Dávejte mi co nejvíce plodných omylů, plných zárodků myšlenek a nechte si své jalové pravdy.“

Pareto chápal ekonomiku jako subsystém sociálního systému. Podle jeho mínění je ekonomický systém složen ze zvláštních molekul, tj. lidí, uváděných do pohybu potřebami a racionálními zájmy, které na cestě k dosažení žádoucích cílů narážejí na překážky. Lidské city, podmíněné psychickým založením individuí, jsou hlavní pružinou, která celý systém uvádí do pohybu.

Propracoval a rozvedl matematickou teorii rovnováhy Leona Walrase a formuloval teorii volebních aktů (analýza indiferenčních křivek), novější obměnu teorie mezního zisku. Jeho teorie elity, která se proti jeho vůli stala součástí ideologie italského fašismu, měla objasnit stálost rozdělení důchodů.

Při své ekonomické analýze významně využíval statistiku. Byl zakladatelem ordinalismu – užitečnost lze poměřovat pouze ve vztahu s jinou užitečností, lze určit jen pořadí významnosti. Různé kombinace se stejným užitkem vyjádřil jako indiferenční křivku.

Paretovo optimum popisuje takový stav společnosti (z hlediska ekonomického), kdy žádný jedinec nebo skupina již nemůže dosáhnout lepšího postavení bez toho, že by se naopak postavení někoho jiného zhoršilo. Je to tedy jakýsi rovnovážný stav, kdy, pokud se někdo chce mít ještě lépe, než na tom je, může tak učinit jen na úkor někoho jiného.

Kromě toho byl i průkopníkem ekonometrie (vědecká disciplína nacházející se na pomezí matematiky, statistiky a ekonomie).

Pravidlo 80/20

V roce 1906 vytvořil Vilfredo Pareto matematický vzorec, který se nazývá Paretův princip či Paretovo pravidlo, také známé jako pravidlo 80/20. Podle Pareta 80 % důsledků vychází z 20 % příčin a zbylých 20 % důsledků vychází z 80 % příčin. V praxi bývá často implementována snaha odhalení onoho malého spektra příčin, které následně mohou za to, jak se radikálně změní výsledek, a tento proces se nazývá Paretova analýza. Toto pravidlo lze uplatnit v různých aspektech života. Pareto tímto matematickým vzorcem vytváří teorii nerovnoměrného bohatství. Tvrdil, že 20 % lidí vlastní 80 % národního bohatství a 80 % lidí vlastní zbylých 20 % národního bohatství (platilo za jeho života). Zpočátku se pravidlo zdálo jako nepodložené, ale časem se toto pravidlo uplatnilo s přesností ve všech situacích. Je užitečné také v mnoha vědeckých oborech.

Paretův diagram je typ grafu kombinující sloupcový a čárový graf. V grafu jsou podle velikosti seřazeny sloupce od největšího po nejmenší dle četnosti (zleva doprava). Nad prvním sloupcem začíná čára, která znázorňuje kumulativní četnost. Každý další její bod je zvýšen oproti předchozí hodnotě o hodnotu odpovídající kategorii, ke které náleží, tedy nad kterou je zobrazen v grafu. Čárou je znázorněna kumulace (vyjádřena v procentech) aktuální kategorie a kumulace kategorií od ní vlevo.

Dílo

Roku 1869 Pareto vytváří inženýrskou práci Základní principy rovnováhy v pevných tělesech. O sedmnáct let později vychází Paretova Učebnice politické ekonomie. Ta se poprvé věnuje teorii tříd a třídního boje a zavádí s ní spojený termín ofemilita. Ten vyjadřuje tzv. užitnou hodnotu, která vyjadřuje schopnost nějakého statku uspokojovat určitou lidskou potřebu. Dále je část práce věnována cirkulaci elit. V roce 1901 pak vychází kniha Socialistické systémy. Ta již obsahuje Paretovu teorii elit. Hlavní část se ale věnuje kritické analýze Karla Marxe a pokusu vyrovnat se se socialismem. Roku 1906 Pareto sepisuje knihu Kurs politické ekonomie. O deset let později vychází Paretovo hlavní sociologické dílo Traktát o obecné sociologii.

Obrázek 1.1 Wilfredo Pareto

Zdroj: https://cs.wikipedia.org/wiki/Vilfredo_Pareto

Mussoliniho krádež

Po nástupu italského fašismu k moci chtěl jeho vůdce Benito Mussolini získat nějaký filozofický fundament – ideologii, aby italský fašismus ospravedlnil. Mussolini potřeboval před národem obhájit svou výjimečnost, a proto Paretovi jeho myšlenku teorie elit ukradl. Pareto zemřel v roce 1923.

Rehabilitace Pareta

Wilfredo Pareto se už nemohl bránit a na desetiletí upadl ve světě v nemilost, protože ho mnozí lidé spojovali s italským fašismem. Po druhé světové válce jej jako odborníka rehabilitovali američtí ekonomové, když začali široce používat jeho matematické a statistické metody i techniky. Avšak rozšíření jeho myšlenek a principů nejvíce napomohli pánové Juran a Deming – zakladatelé řízení kvality v Japonsku a USA.

Joseph Moses Juran (narozen v Rumunsku) pracoval od roku 1924 u Western Electric, ve výrobním úseku Bell Telephone System jako průmyslový inženýr. Později se stal jedním z prvních konzultantů v oboru řízení jakosti na světě2.

Jurana napadlo použít pravidlo 80/20 pro odstranění nedostatků v jakosti výroby a pro zvýšení spolehlivosti i hodnoty průmyslového a spotřebního zboží. Po řadě zkušeností s implementací pravidel napsal své průlomové dílo Quality Control Handbook.3

S Josephem Juranem začal spolupracovat i Edwards Deming. V USA nabízeli implementaci systému řízení kvality pro americký spotřební i automobilový průmysl. Bohužel, odezva na tuto nabídku byla od kapitánů průmyslu malá. Oba pánové pak byli pozváni pracovat a zaškolovat odborníky od Japonského svazu průmyslových inženýrů. Přednášeli i na Tokijské univerzitě a dlouhodobě pro firmu Toyota. Deming se za čas do USA vrátil, Juran zůstal. Všude měl pozorné posluchače. Japonci byli známí nekvalitními výrobky (šunty) a napodobeninami světových originálů. Když po letech začaly na trzích vítězit japonské výrobky (auta, elektronika, spotřebiče, roboti) kvalitou a spolehlivostí, kapitáni amerického průmyslu se začali japonské konkurence obávat a pozvali Josepha Jurana zpět do USA. S Demingem začali intenzivně školit po celých USA. Brzo se kvalita aut i spotřebního zboží Japonska i USA na světových trzích vyrovnala.

Významný propagátor pravidla 80/20

Jedním z průkopníků Paretova pravidla po 2. světové válce byl i profesor filologie na Harvardské univerzitě George Kingsley Zipf. Jako druhý na světě v roce 1949 znovu objevil a popsal pravidlo 80/20, které nazval „pravidlo nejmenšího úsilí“ (1949): Lidské chování a princip nejmenšího úsilí. Profesor Zipf poukázal na to, že jakékoliv zdroje (lidé, čas, peníze, zboží, odbornost) mají tendenci se formovat způsobem, že 20–30 % jakéhokoliv zdroje představuje 70–80 % činností vztahující se k tomuto zdroji. Pro vysvětlenou „ve 20 % času uděláte 80 % efektů“.

Zipf byl zvídavý a rád si se statistikou pohrál. Richard Koch zjistil, že Zipf provedl řadu zajímavých šetření. Použil statistiky obyvatel, vydávání knih, zapojil filologii, data o vývoji průmyslu. Například provedl průzkum povolení k sňatku ve Filadelfii v roce 1931 v oblasti o rozloze 20 bloků a prokázal, že 70 % manželství uzavřeli lidé žijící do 30 % vzdálenosti. Zipf také poskytl vědecké zdůvodnění neuklizeného stolu. Časté užívání věcí je k nám přibližuje. Což vědí sekretářky, a nejčastěji používané složky nezařazují do pořadačů, ale mají je po ruce.4

POZNÁMKY A LITERATURA

1Wikipedie: Vilfredo Pareto. [Online]. Dostupné z: https://en.wikipedia.org/wiki/Vilfredo_Pareto.

2Koch R., Pravidlo 80/20. Management Press, 2. vydání, Praha 2010, 978-80-7261-175-1, s. 15.

3Juran J. M., Quality Control Handbook. McGraw Hill, New York 1951.

4Koch R., Pravidlo 80/20. Management Press, 2. vydání, Praha 2010, 978-80-7261-175-1, s. 14.

2.Co je podstatou Paretova pravidla 80/20

2.1Dvě podoby Paretova pravidla

Paretovo pravidlo má dvě podoby:

1.Jednu intuitivní– odhadovou, díky ní se velmi rychle orientujeme vproblematice. Jde orychlé pochopení (identifikaci) malých příčin avelkých následků, nebo naopak mnoha úsilí amalých výsledků.

2.Druhý způsob použití je opřesných výpočtech: například se jedná opřesné grafické vyjádření charakteru zmetkovitosti výrobků, odruh stížností zákazníků, výskyt nějakého jevu vzávislosti na něčem. Jde ozávislost výstupů na vstupech.

Dvě řady dat:

VParetově pravidlu jde odvě řady dat, které se nesčítají.

Ikdyž to ktomu svádí, vParetově pravidlu nelze sčítat 80 + 20 nebo 30 +70. (Proto se místy vyhýbám používání těchto čísel, jde opoměr mezi nimi.)

Jde odvě řady dat, které se jen porovnávají, například:

•Čas– kefektům.

•Úsilí– kvýsledkům.

•Pocit spokojenosti, štěstí– kaktivitám.

•Rozhodnutí– kprodejům či ziskům apod.

•Pozornost– kvýsledkům.

•Emoce– kvýsledkům.

•Učení– kvýsledkům.

•Impuls– dopady do reality.

•Podnět– důsledek.

80 a20 se nesčítají

Jestliže 80% lidí jsou praváci a20% leváci, tak to není analýza ve smyslu Pareta.

Abychom mohli pravidlo 80/20 uplatnit, potřebujeme dvě různé řady dat, znichž na počátku každá představuje 100%, ale je mezi nimi nerovnováha. Přičemž jedna řada měří proměnlivou kvantitu, projevovanou nebo způsobenou lidmi, jevy, situacemi či věcmi tvořícími 100% druhé řady…

Následuje několik příkladů.

Obrázek 2.1 Rozdíl mezi vstupy avýstupy

Zdroj: Vlastní zpracování

Například, jestliže někdo vynaložil málo námahy– např. dvě hodiny času (ale včas avelmi chytře) azískal ohromný efekt, například účast vprestižní soutěži, naplnil toto pravidlo. Odhadem to lze vyjádřit například takto– 10 : 95 nebo 2/100 nebo jiným velkým poměrem. Vtomto případě nejde oexaktní přesnost, ale ovyjádření velikosti rozdílu. Apocit zvelkého rozdílu může vyjádřit každý po svém 80/20, 10/70 apod. Jinými slovy– vyjádření rozdílu pomocí výrazného poměru čísel se snažím vyjádřit obrovský nepoměr mezi vstupem avýstupem. Čísla by neměla být brána jako dogma, ale ukazatel poměru dvou skutečností – úsilí kvýsledkům apod. (za málo peněz mnoho muziky, jeden vsazený ticket amilionová výhra).

Představte si, že vtovárně dojde kporuše složitého zařízení acelá výroba se zastaví. Hodina výroby stojí 200 tisíc korun. Nikdo na směně si sproblémem neví rady. Čas běží aztráty rostou. Pošlou auto pro špičkového opraváře, který linku rozjede za pět minut. Jaký poměr pro vyjádření jeho efektivity zvolíme, aby to bylo akorát?1

Jeden rozumný člověk zachránil svět

Asi ten nejmarkantnější příklad využití Paretova pravidla (1 : 1 000 000 avíce) se stal, když ruský voják Stanislav Petrov zachránil svět před jadernou válkou.2 Vnoci 26.září 1983, krátce po třinácté hodině se systém varování nečekaně rozsvítil. Alarmy signalizovaly, že odněkud ze Spojených států bylo odpáleno pět raket. Zdálo se, že Rusko je napadeno aPetrov musel pravdivost výroku potvrdit, nebo vyvrátit. Musel varovat své nadřízené. Petrov měl ale pochybnosti, protože díky svým znalostem si uvědomoval, že pouhých pět raket rozhodně neznamená likvidační útok, jakého by byly Spojené státy schopny. Navíc operátoři pozemních radarů nedokázali potvrdit vypuštění raket. „Když lidé začínají válku, nezačínají ji jen pěti raketami…,“ nechal se slyšet Petrov, který se domníval, že se jedná ofalešný poplach. Nejdůležitější bylo, aby Sovětský svaz nezahájil zbytečnou odvetu.

Proto se zkušený Petrov rozhodl porušit protokol aneudělal vůbec nic. Celých 8minut čekal na potvrzení, zda je útok skutečný. Zároveň věděl, že po osmi minutách by bylo již na odvetu pozdě. „Myslel jsem si, že šance je padesát na padesát, že varování je reálné, ale nechtěl jsem být tím, kdo je zodpovědný za rozpoutání třetí světové války,“ řekl později Petrov, který porušením protokolu zachránil svět. Jak se ukázalo, skutečně šlo jen oplaný poplach, kdy údajně spolehlivý systém omylem identifikoval sluneční světlo odrážející se od mraků jako rakety.

Obrázek 2.2 Stanislav Petrov

Zdroj: https://www.bing.com/search?q=Stanislav%20Petrov&form=SWAUA2

Ikdyž Petrov nebyl potrestán, jeho nadřízení se začali obávat jeho nezávislého úsudku. Nemohli jej ani za jeho čin odměnit, ale ani odsoudit. Jediné, co na něj našli, byly nedostatečné poznámky během krizové situace. Proto byl přeřazen na méně citlivé místo. Petrov to však špatně nesl, nervově se zhroutil aodešel do předčasného důchodu. Jeho život ale změnil daleko později film zroku 2014 Muž, který zachránil svět. ZPetrova se doslova přes noc stala celebrita. Získal řadu mezinárodních humanitárních ocenění adožil ve slávě, která mu právem patřila. Zemřel vroce 2017 na zápal plic. Přesně 35 let po incidentu, 26.září 2018, byl Petrov posmrtně oceněn OSN cenou Budoucnost života, kterou za něj převzala jeho dcera Jelena.

Umíte si představit poměr mezi osmi minutami kritického asystémového myšlení amiliardami zachráněných životů? Je to 1 : 2 000 000 000 nebo úplně jiný?

Poměr čísel, kladný či záporný výsledek

Až vás bude vtextu knihy udivovat velmi výrazný nepoměr čísel, je to můj autorský přístup. Vy byste to odhadli trochu jinak. Tato intuitivní metoda používá existenci vztahu 80/20 jako hypotézu, odhad vztahů azávislostí.

Poté, když je to třeba, shromáždí se fakta aodhalí skutečný vztah– výpočtem. Je to empirický postup, jenž může vést kjakémukoliv výsledku např. mezi 49,99 : 50,01 až po 0,5 : 99,9. Co to znamená?

Příčiny, vstupy či úsilí se dělí na dvě kategorie:

1.Malá příčina, která má velké, dominantní důsledky– vztah 20 : 80 může znamenat jedno správné rozhodnutí apohodlný život. Trocha opravdového soustředění amnoho volného času.

2.Většina, která má malé důsledky– vztah 80 : 20– mnoho námahy, málo užitku. Jedno špatné rozhodnutí (svatba snesprávným člověkem, nevhodná škola, nevhodná práce, adrenalinový sport– úraz), problematický zbytek života (telefonování za volantem – smrt).

Obrázek 2.3 Některé malé příčiny jsou neuvěřitelnou pákou pro velké věci

Zdroj: Vlastní zpracování podle Pixabay

Vtextu používám hlavně vyjádření pravidla ve formě 20/80, ane obvyklé 80/20, protože je mi bližší zkoumat pozitivní malé příčiny než méně užitečnou masu. Co ještě bývá malou příčinou aco velký následek? Porovnáváme mezi sebou vstup avýstup.

2.2Malá příčina má dvojí charakter

Není příčina jako příčina. Rozlišujeme jednorázovou aopakovanou:

•Jednorázová příčina– chvilková nepozornost za volantem, nehoda, smrt, vlídné slovo vpravý čas.

•Opakovaná příčina– vliv se „nasbírá“ (tak dlouho se chodí se džbánem pro vodu, až se ucho utrhne).

Ta se projevuje dvěma způsoby:

•Kumulativně– stále kapající kapka vyhloubí vkameni důlek.

•Synergicky (násobně)– sejde se najednou či postupně několik příčin anásobí (tlumí) navzájem svůj účinek (např. únava + frustrace + spouštěč = výbuch vzteku anarušení vztahu).

Někdy je rozpoznání malé příčiny avelkého následku obtížnější. Když studentům říkám, že vystudovat vysokou školu je malá příčina pro dobrý život, někteří tomu nechtějí věřit, protože jim škola momentálně připadá těžká adlouhá. Avšak když si na druhou misku vah položí větší úctu lidí vokolí, větší rozhled, možnost získání zajímavé práce, vyšší mzdu, rozvinutí mozku, možnost vystudovat další školu, už je to více jasné.

2.2.1Co zásadně souvisí sParetovým pravidlem

Je velká škoda, že mnohé věci se ve školách akurzech vyučují odděleně, ačkoliv nejlépe (někdy nejhůře) fungují dohromady. To, co je nejvíce opomíjeno, má největší dopady na realitu. Tím jsou vzájemné synergie– současné spolupůsobení řady prvků (jevů, situací, událostí) na sebe navzájem tak, že výsledný efekt je až neuvěřitelný (útok na Světové obchodní centrum– důsledky; upálení se obchodníka na tržišti vTunisu; vznik revoluce vislámských aarabských zemích známé jako arabské jaro). Pochopitelně zapracovaly synergie.

Synergie

Znamená součinnost, spolupráci či společné působení prvků vsystému vedoucí kvýsledku, který je větší než prostý součet parametrů složek. Synergie je také souhrn více funkcí systému, znichž jedna bez druhé nedokáže fungovat, ale spolu vytvářejí jeden celek (např. kosti vruce, svalstvo, žilní či nervová soustava). Vuzavřeném systému, jakým je tělo, se tomu říká fraktální odpovědnost jednotlivých částí za celek. Ani jedna část nedokáže sama osobě fungovat bez druhé. Důležitost souhry funkcí uobou rukou se uplatňuje při hře na kytaru, klavír, při žonglování nebo při dirigování orchestru. Synergie se vyskytují téměř všude okolo nás. Vuzavřených iotevřených systémech. Vřízení firmy, letadla, hospodářství ivřízení sebe sama.

Synergický efekt

Je pojem používaný vrůzných vědách, hlavně vmanagementu avsociální psychologii. Potenciál týmu není součtem potenciálů jednotlivců. Lidé vtýmu jsou spojeni určitými vazbami, neznalost jedněch je nahrazená znalostmi druhých kzvýšení produktivity či přidané hodnoty, čímž se vytváří nová kvalita, zvyšuje se efektivita týmu. Synergický efekt se používá ivekonomickém pojetí, ato zvláště vmanagementu.3

Synergický efekt např. vzniká ve skupině lidí se společným cílem, vkteré se doplňují odborné vědomosti adovednosti členů, snaha dělat věci společně aosobnostní předpoklady členů pro výkon práce. Tolik vkostce, podrobnosti osynergiích se dozvíte vjednotlivých kapitolách na konkrétních příkladech.

2.3Varianty použití Paretova pravidla

Paretovo pravidlo má ve světě několik variant. Lidé či firmy si jej upravují podle svého. Avšak vpodstatě se vždy jedná oprincip: malé příčiny mají velké následky.

2.3.1Pravidlo jednoho procenta– síla akumulační výhody

Amazonský deštný prales je jedním znejrozmanitějších ekosystémů na Zemi. Vědci katalogizovali přibližně 16 000 různých druhů stromů vAmazonii. Ale navzdory této pozoruhodné rozmanitosti vědci zjistili, že existuje přibližně 227 „hyper dominantních“ druhů stromů, které tvoří téměř polovinu deštného pralesa. Pouze 1,4 procenta druhů stromů představuje 50 procent stromů vAmazonii. Proč?

Představte si dvě rostliny rostoucí vedle sebe. Každý den budou soutěžit osluneční světlo apůdu. Pokud jedna rostlina může růst jen oněco rychleji než druhá, pak se může natáhnout výš, zachytit více slunečního světla aabsorbovat více deště. Následující den tato dodatečná energie umožňuje rostlině růst ještě více. Tento vzorec pokračuje, dokud silnější rostlina nezastíní (nevytlačí) druhou anevezme si lví podíl slunečního světla, půdy aživin.

Ztéto výhodné pozice má vítězná rostlina lepší schopnost šířit semena areprodukovat se, což dává druhu ještě větší výhodu vpříští generaci. Tento proces se opakuje znovu aznovu, dokud rostliny, které jsou oněco lepší než konkurence, nedominují celému lesu.

Jiný příklad– rybičky

Představte si, že se vylíhnou dvě rybičky. Jedna má normální ústa, druhá otrošičku větší. Ta, co má otrošku větší ústa, sní více potravy arychleji roste. Nebo se vylíhnou dvě rybičky ajedna znich je rychlejší ačipernější. Také sní více potravy abude růst rychleji.

Vědci označují tento efekt jako „kumulativní výhodu“. To, co začíná jako malá výhoda, se časem zvětšuje. Jedna rostlina potřebuje na začátku jen nepatrnou výhodu, aby vytlačila konkurenci apřevzala celý les. „Malé rozdíly ve výkonu mohou vést kvelmi nerovným rozdělením při opakování vprůběhu času.4

Jak to funguje mezi lidmi?

Rozdíly vpočátečních podmínkách. Pokud je někdo hezčí než ostatní, má konkurenční výhodu. Hezkým lidem se více odpouští avíce vyhoví. Nebo milé děti to mají snadnější než zamlklé či zamračené. Zrovna tak děti trochu chytřejší– třeba jen o10 bodů budou vše chápat trochu rychleji alépe dávat do souvislostí. Nebo vysocí lidé mají výhodu před malými, kteří knim musejí fyzicky vzhlížet. Rovněž děti zprostředí, které přeje vzdělání ainvesticím, mají obrovskou výhodu před dětmi, kde znají jen televizi, mobil, sociální sítě akonzumní způsob života.

Aco ty, které tyto výhody nemají?

Jsou odepsané? Vžádném případě. Pokud vlastním úsilím získají nějakou výhodu, kterou má málokdo, překonají ity děti, které mají výhody bez úsilí, snahy azásluh. Čím ji získají? Mohou hrát na hudební nástroje, zpívat, kreslit, sochat, věnovat se vědě, procestovat svět, založit firmu arozvíjet ji, napsat průlomové myšlenky apod. Amohou každý den udělat něco malého, co je zdokonalí ojedno procento (relativní údaj). Pokud si žák od první třídy dává nové poznatky do souvislostí sjiž poznaným, pak mu stačí asi 20% času (toho, co tomu věnují ostatní) na pochopení, zapamatování aopětné vybavování. Pokud se toho drží celý život, získává tím před ostatními velký náskok. Ztěchto výhod na startovní čáře děti pak čerpají celý život.

Aco organizace?

To je další důvod, proč jsou návyky tak důležité. Lidé aorganizace, které mohou dělat správné věci konzistentněji, si světší pravděpodobností udrží mírnou výhodu ačasem nashromáždí nepřiměřené odměny. Musíte být každý den oněco lepší než konkurence, ale pokud jste schopni udržet mírný náskok dnes azítra apozítří, pak můžete opakovat proces dílčích vítězství znovu aznovu. Adíky efektům „vítěz bere vše“ přináší každá výhra předimenzované odměny.

Pravidlo jednoho procenta platí pro neustálé opakování. Například když vpočítači vytvoříte jednoduchý algoritmus– program, vněmž se budou pohybovat jednoduché figurky. Vté animaci bude algoritmus neustále znovu aznovu zkoušet, aby vytvořené figurky (2D) chodily vzpřímeně anepadaly5 ani, když budou narážet do překážek. Program algoritmu pohyby figurek neustále vylepšuje. Ve dvacáté generaci figurky už nepadají. To je zlepšování po troškách. Podobně když se každý den naučíte deset slovíček nového jazyka apřečtete si jednoduchý článek. Za dva roky se po trochách naučíte jazyk smalou námahou.

Na druhé straně zkuste odlišit mezi sebou dvě stejné firmy (velikost, produkt, počet zaměstnanců), která znich je ojedno procento lepší. Když už se vám to náhodou podaří, co stím poznatkem? Bude tato firma kumulovat velké zisky oproti té druhé? Včem se bude každý den, týden zlepšovat, aby to bylo měřitelné?

Uvažování ovýhodě jednoho procenta pro organizace má cenu hlavně tehdy, když se firma rozhodne pro zavedení systému zlepšování KAIZEN– každý den na každém pracovišti jedno malé zlepšení. To může být tím jedním procentem. Vmatematickém (kumulativním) součtu se to projeví až za dlouho. Vsynergickém vyjádření se to projeví mnohem dříve, když do systému proniknou dvě tři malé události– jevy svysokým synergickým potenciálem. Například správné strategické rozhodnutí nebo příchod velmi schopného člověka, absolvování výborného kurzu, zavedení principů učící se organizace, využití několika příležitostí dohromady.

Obvykle velkých výsledků dosáhne firma, která radikálně změní vizi, strategické cíle, strategický plán (taktický aoperační) afunkčnost procesů. Vzásadě každá firma potřebuje snižovat náklady, zvyšovat produktivitu azvyšovat přidanou hodnotu. Cesta pomalého zlepšování se po jednom procentu může být vtomto turbulentním světě nedostačující na přežití, natož rozvoj.

Efekty konceptu „vítěz bere vše“

Podle Jamese Clearea se něco podobného děje vnašich životech. Stejně jako rostliny vdeštném pralese, lidé často soutěží ostejné zdroje. Politici soutěží ostejné hlasy. Autoři soutěží ostejné místo na vrcholu seznamu bestsellerů. Sportovci soutěží ostejnou zlatou medaili. Společnosti soutěží ostejného potenciálního klienta. Televizní pořady soutěží ostejnou hodinu vaší pozornosti. Rozdíl mezi těmito možnostmi může být tenký jako břitva, ale vítězové si užívají mimořádně velké odměny.

Představte si dvě ženy, které plavou na olympijských hrách. Jedna znich může být opouhou setinu sekundy rychlejší než ta druhá, aproto získá zlatou medaili. Deset společností může navrhnout projekt pro potenciálního klienta, ale pouze jedna znich výběrové řízení vyhraje. Stačí být oněco lepší než konkurence, abyste si zajistili veškerou odměnu. Nebo se možná ucházíte onovou práci. Dvě stě kandidátů se může ucházet ostejnou pozici, ale kandidát, který je jen oněco lepší než ostatní kandidáti vtom, na čem poptávající firmě nejvíce záleží– charisma, mimořádná znalost či dovednost, (která nebyla poptávána). Jeden uchazeč má to, co firma může dobře využít, což mu zajistí zajímavou pozici.

Situace, ve kterých malé rozdíly ve výkonu vedou knadměrným odměnám, jsou známé jako efekt „vítěz bere vše“.

Efekt „vítěz bere vše“ se obvykle vyskytuje vsituacích, které zahrnují relativní srovnání, kde váš výkon ve srovnání stěmi kolem vás je rozhodujícím faktorem vašeho úspěchu.

Ne všechno vživotě je soutěž typu „vítěz bere vše“, ale téměř každá oblast života je alespoň částečně ovlivněna omezenými zdroji. Jakékoli rozhodnutí, které zahrnuje použití omezeného zdroje, jako je čas nebo peníze, bude přirozeně mít za následek situaci, kdy vítěz bere vše.

Vtěchto situacích může schopnost být jen oněco lepší než konkurence, vést knadměrným odměnám, protože vítěz bere vše. Vyhrajete pouze ojedno procento nebo jednu sekundu nebo jeden dolar, ale získáte 100 procent vítězství. Výhodou toho, že jste oněco lepší, není oněco větší odměna, ale celá odměna. Vítěz dostane jedničku azbytek nulu.

Obrázek 2.4 Absolutní vítěz svelkým odstupem před dalšími

Zdroj: JamesClear.com

Winner-Take-All vede kWinner-Take-Most

Efekty typu vítěz bere vše vjednotlivých soutěžích mohou vést kefektům „vítěz bere nejvíce“ vširší hře života. Vtéto výhodné pozici– se zlatou medailí na krku, shotovostí vbance, sdiplomy vpouzdře či vlastním bestsellerem vruce– začíná vítěz proces hromadění výhod, které mu usnadní příště znovu vyhrát. To, co začalo jako malá marže, začíná směřovat kpravidlu 20/80.

Pokud je jedna silnice oněco pohodlnější než druhá, pak po ní cestuje více lidí avedle ní se pravděpodobně vybuduje více podniků. Vzhledem ktomu, že se buduje více podniků, lidé mají další důvody pro používání této silnice, atak nastává další zvyšování provozu. Brzy skončíte svýrokem typu: „20 procent silnic realizuje 80 procent automobilového provozu“.

Pokud má jeden podnik technologii, která je inovativnější než jiné, pak více lidí bude kupovat nové produkty. Vzhledem ktomu, že podnik vydělává více peněz, může investovat do dalších technologií, platit vyšší mzdy anajímat lepší lidi. Brzy vtomto oboru převládne jedna společnost.

Hranice mezi dobrým askvělým je užší, než se zdá. To, co začíná jako mírný náskok před konkurencí, se skaždou další soutěží prolíná. Výhra vjedné soutěži zvyšuje vaše šance na výhru vdalší. Každý další cyklus dále upevňuje postavení těch nahoře.

Postupem času ty produkty, které jsou oněco lepší, získají většinu odměn. Ty, které jsou jen oněco horší, odcházejí smálem. Tato myšlenka je někdy označována jako Matoušův efekt, který odkazuje na pasáž vBibli, která říká: „Všem, kteří mají, dejte více abudou mít hojnost; ale těm, kteří nemají nic, odeberte ito, co mají.“ Proč? Ti první prokázali, že umí hospodařit ainvestovat, ati druzí to neumí aje zbytečné jim peníze svěřovat.

2.3.2Pravidlo jednoho procenta

Podle Jamese Clearea mohou malé rozdíly ve výkonu vést kvelmi nerovnoměrnému rozdělení při opakování vprůběhu času. To je další důvod, proč jsou návyky tak důležité. Lidé aorganizace, které mohou dělat správné věci, konzistentněji, mají větší pravděpodobnost, že si udrží mírnou výhodu avprůběhu času hromadí nepřiměřené odměny. Stačí být jen oněco lepší než vaše konkurence, ale pokud jste schopni udržet mírný náskok dnes azítra apozítří, pak můžete opakovat proces vítězství trochu znovu aznovu. Adíky efektům Winner-Take-All přináší každá výhra nepřiměřené odměny.

Pravidlo jednoho procenta uvádí, že vprůběhu času se většina odměn vdané oblasti nahromadí lidem, týmům aorganizacím, které si stabilně udržují jednoprocentní (přírůstkovou) výhodu. Nemusíte být dvakrát tak dobří, abyste získali dvojnásobek výsledků. Stačí být oněco lepší. Ale vtom podstatném, na čem nejvíce záleží. Ne ve všem.

Pravidlo jednoho procenta není jen odkazem na skutečnost, že malé rozdíly se postupně hromadí do významných výhod, ale také na myšlenku, že ti, kteří jsou denně ojedno procento lepší, vládnou svým příslušným oborům aprůmyslovým odvětvím. Procesem kumulativní výhody je tedy skrytý motor, který může pohánět pravidlo 80/20.6

2.3.3Pravidlo 10×

Pravidlo 10krát/10× je jiné, diametrálně odlišné. Jeho autor Grant Cardone7 je prý nejprodávanějším autorem vydavatelství New York Times, konkrétně knihy Jestliže nejsi první, budeš poslední.

Cardone říká: „Pravidlo 10× je založené na pochopení, kolik snahy amyšlení je nutno vyvinout pro úspěšné vykonávání čehokoliv. Je velmi pravděpodobné, že pokud se podíváte zpátky na svůj život, zjistíte, že jste dramaticky podcenili obojí. Jak činy, tak úvahy nutné pro splnění jakékoliv snahy do bodu, kdy by se dala označit úspěšnou. Přestože já sám jsem si vedl dobře vprvní části pravidla 10×– zhodnocení, jak velká snaha bude nutná kdosažení cíle– selhal jsem vdruhé části pravidla 10×: přizpůsobení svého myšlení tak, abych si troufl snít vúrovních, jež mi dříve připadaly nepředstavitelné…“

Cardone dále říká: „Věnuji se studiu úspěchu téměř tři desetiletí azjistil jsem, že přesto, že mnoho lidí se shoduje, co se týče stanovení cílů, disciplíny, vytrvalosti, soustředění, plánování času, získávání avyužívání dobrých kontaktů, nikdy mi nebylo jasné, co je tou jedinou věcí, která způsobuje ten rozdíl. Stokrát se mě na to ptali na seminářích arozhovorech: ‚Jaká vlastnost nebo čin… zajistí, že někdo dosáhne neobvyklého úspěchu?‘ Když se dívám zpátky na svůj život, je mi jasné, že jedinou věcí, která vždy souvisela smým úspěchem, kterého jsem dosáhl, bylo to, že jsem vždy vyvinul desetinásobně více úsilí než ostatní. Na každou prodejní prezentaci, telefonát, který ostatní udělali, já udělal deset. Když jsem začal kupovat nemovitosti, podíval jsem se na desetkrát více nemovitostí, než jsem mohl koupit apak dělal nabídky, abych zajistil, že budu schopný koupit přesně to, co jsem chtěl za cenu, kterou jsem si představoval. Přistupoval jsem ke všem svým podnikům sobrovskou aktivitou– masivní akcí– ato je ten jediný arozhodující faktor, dívám-li se na úspěch, kterého jsem dosáhl…“

Cardone pokračuje: „Abych byl přesný, nemyslím si, že bych dosáhl kdoví jak neuvěřitelného úspěchu, aani si nemyslím, že jsem naplno využil svého potenciálu. Jsem si plně vědom, že existuje mnoho lidí, kteří jsou mnohem úspěšnější než já, alespoň finančně. Přestože nejsem Warren Buffett, Steve Jobs nebo jeden ze zakladatelů Facebooku či Googlu, vytvořil jsem od nuly mnoho společností, což mi umožnuje žít celkem pěkným životním stylem…

Ostatní si mohou utvářet názor na váš úspěch, jen vy znáte svůj skutečný potenciál avíte, zda ho plně využíváte. Nikdo jiný nemůže posuzovat váš úspěch. Pamatujte si: Úspěch je stupeň nebo míra dosažení nějaké věci, anebo konce. Jakmile dosáhnete vytouženého konce, problémem se stává to, zda si ho dokážete udržet, znásobit či zopakovat vaše činy, abyste tento výsledek zachovali… Lidé většinou na úspěch nepohlížejí, jako na něco, co udělali. Přistupují kněmu smyslí zaměřenou na něco, co touží udělat. Zajímavé na úspěchu však je, že je jako vdechnutí vzduchu; přesto, že váš poslední nádech je důležitý, není nikdy tak důležitý, jako ten další.“

Cardone dále uvádí, že:

•Úspěch je důležitý.

•Úspěch je vaší povinností.

•Neexistuje nic, jako dostatek úspěchu.

Tolik Grant Cardone ajeho pravidlo 10×.

Pokud vás tato jeho kniha zněkolika řádků nadchla, věnujte se jí. Já smnohým souhlasím asněčím nikoliv. Například když autor říká, že „Kdo není první, tak je poslední.“ Akde je ten zbytek mezi? Žije se jim špatně? Nemění tvář světa? Nejsou prospěšní? Domnívám se, že ve dvaceti až třiceti letech má člověk blíže kpravidlu 10×, avpadesáti až šedesáti letech spíše kParetovu pravidlu. Čím je člověk starší, více si vybírá amusí být chytřejší. Není těžké obejít deset klientů za den ajednoho přesvědčit. Je těžké předem si vytipovat anavštívit jen toho, který vám svysokou pravděpodobností tu zakázku dá. Řekl bych podle Paretova pravidla, že cca 2–4 procenta lidí je velmi úspěšných. Ten zbytek může tvořit dlouhý chvost. Někteří jsou hned za jádrem komety, jiní uprostřed adalší až na samém konci. Vadí to?

2.4Bod zlomu

Jde onesmírně důležitý princip, jež občas neuvědoměle zažíváme všichni, který však zůstává opomíjen. Bod zlomu (zvratu) je určitý okamžik, různě dlouhá chvíle, kdy se věci začnou měnit. Obvykle khoršímu či klepšímu. Bod zvratu (zlomu) funguje vtriviálních záležitostech ive věcech sdůležitým přesahem.

Například vařící mléko na plotně: vjednu chvíli je vhrnci, avdalším okamžiku vykypí na plotnu. Nebo člověk řekne několikrát lež ana dlouho ztratí důvěru. Vztah lze rychle pokazit itím, že pošleme důvěrnou SMS člověku, oněmž vSMS pro někoho jiného, píšeme neuctivě. Konec vztahu bývá rychlý.

Jsou příklady smnohem delší působností. Po vystudování kvalitní VŠ aroční praxi vjedné zporadenských společností tzv. velké čtyřky, je najednou snadné získat práci idost peněz.

Smutné je, když člověk jednou jedinkrát podá prst nějaké mafii auž mu to nikdo neodpáře. Pokud jej nezavřou, bude do smrti vydírán.

Sociální bod zlomu

Podle Malcolma Gladwella8 je sociální bod zlomu považován za obtížně uchopitelný. Začal se používat od 70 let minulého století při popisování toho, jak běloši na severovýchodě USA začali prchat ze starších čtvrtí na předměstích. Sociologové si všimli, že jakmile počet přistěhovavších se černochů vnějaké oblasti dosáhl určitého bodu, řekněme cca 10–15 procent, čtvrť se „přehoupla“: většina zbývajících bělochů téměř okamžitě zmizela.9

Když chybí vzory

Gladwell vknize Bod zlomu10 uvádí výzkum sociologa Jonatana Cranea. Ten zkoumal, jaký vliv na mládež má počet určitých „lidských vzorů“– manažerů, učitelů, lékařů, sester apříslušníků různých vysoce kvalifikovaných povolání, kteří jsou ve sčítání obyvatel vedeni jako „osoby vysokého statusu“. Tedy, jaký vliv má určitý počet těchto osob na život teenagerů vurčité čtvrti. Jaký počet „vzorů“ způsobuje bod zlomu. Zjistil, že tam, kde je těchto lidí mezi pěti ačtyřiceti procenty, je malý vliv vukazatelích jako je míra těhotenství mladistvých nebo podíl těch, kdo nedokončí školní docházku. Ale když jejich počet klesne pod 5 procent, problémy najednou explodují. Když například klesne o2,2 procenta– z5,6 na 3,4 procenta, počet černošských dětí, které nedokončí školu, se zdvojnásobí. Počet těhotenství nezletilých dívek se vtomto bodu také ihned zdvojnásobí. Gladwell tvrdí, že intuitivně předpokládáme, že úpadek určitých čtvrtí, anárůst sociálních problémů vnich, se odehrává jakýmsi rovnoměrným postupem. Ale často to tak nemusí být avbodu zlomu najednou školy přestanou mít kontrolu nad svými žáky arodinný život se jim rozpadá.

Pokrytec

Senátor za stát New York Eliot Spitzer (2007–2008), byl ohromný mravokárce. Bojoval vmédiích ina shromážděních voličů proti kuplířství, prostituci anemravnosti. Tvářil se jako vzor cnosti. Nakonec jej FBI načapala sluxusní prostitutkou vhotelu, kde si sní užíval za státní peníze. Později vyšlo najevo, že to dělal soustavně. Šlo odesetitisíce dolarů. Kvůli pochybné morálce ztratil tvář, kvůli zneužití státních peněz ztratil svobodu. Měl si vybrat, co chce: buď si užívat sděvčaty anebýt politikem, nebo být senátorem, ale čistým jak lilie. Obojí dohromady vUSA nejde.

Různé

Na základě nesprávných předpokladů (něčí sliby, situace vypadá růžově) člověk udělá sérii nesprávných rozhodnutí, nesprávně investuje adostane se do dluhů. Pokud se někdo dlouho lituje, stále naříká apovažuje se za oběť, je osamocený anešťastný. Když tuto zátěž odhodí, jde mezi lidi azačne se oně zajímat, nastane bod zlomu, lidé ho rychle přijmou.

Když se šikanované dítě rozhodne, že se tyranům vzepře, začne sportovat či trénovat bojové sporty, pak se jednou šikanujícím– mnohem starším avětším – postaví aněkomu dá „nakládačku“. Nastane bod zlomu. Od této chvíle mu všichni dají pokoj. Naučit se dobře bojový sport pro svou obranu trvá rok. Je to námaha adřina. Ale vporovnání stím, že už nikdy nebude muset uhýbat avždy se zlu postaví, je to malá příčina svelkými důsledky.

Hush Puppies

Bod zlomu mívá často různou podobu. Tak například značka obuvi Hush Puppies (sobrázkem psa baseta jako logem) byla vletech 1993–1994 velmi populární. Vyráběli skvělé semišové ikožené střevíce, vnichž jste se cítili jako vpapučích. Podle Gladwella se už tou dobou cítila firma „mrtvá“. Prodávali už jen 30 tisíc párů obuvi, ato hlavně na venkově avmalých městech. Jednou se dva vrcholoví manažeři ztéto firmy Owen Baxter aGeofrey Lewis potkali při fotografování katalogu svizážistkou zNew Yorku, která jim řekla, že vklubech abarech vjižním Manhatanu klasické boty Hush Puppies letí. Že vGreenwich Village vznikají překupnické obchody stěmito botami. Lidé prý objíždějí malé obchůdky ashánějí neprodané zbytky těchto bot. Dokonce je prý nosí návrhář Isaac Mizrahi. Manažeři firmy nechápali, kde se vzal ten zájem, když proto nic neudělali. Koncem roku 1995 dostaly věci nový spád. Nejprve zavolal návrhář John Barlett achtěl použít boty Hush Puppies do jarní kolekce. Pak zavolala návrhářka zManhatanu Anna Sui achtěla tyto boty pro svou přehlídku. VLos Angeles vyrobil John Fitzgerald na střechu svého obchodu sedmimetrového nafukovacího baseta azvedlejšího obchodu udělal obchod jen pro Hush Puppies. Vše se šířilo jen ústním podáním– buzz marketingem. Na to firma prodala 430 tisíc párů bot, napřesrok čtyřikrát tolik adalší rok ještě více. Manažeři dostávali ocenění, fotili se sDonnou Karan aCalvinem Kleinem. Kde se vzal takový bod obratu od mrtvé značky po znovu vzkříšení? Nikdo neví. Prostě někdy zapůsobí nějaká malá příčina, která se při správné konstelaci důležitých okolních prvků sama „překlopí“ arozjede malý zázrak. Synergické efekty.

Zločinnost vNew Yorku

Koncem osmdesátých azačátkem devadesátých let bylo vulicích New Yorku velmi nebezpečno. Lidé seděli doma amálo vycházeli ven po setmění. Jen vroce 1992 bylo spácháno 2 154 vražd a626 182 závažných trestných činů. Vněkterém dalším roce nastal kritický bod zlomu. Počet vražd klesl na 770 acelková zločinnost na polovinu. Co se stalo? Názory se různí. Policie zvolila pod vedením starosty Giulianiho novou strategii. Začala spostihováním negativního chování vzárodku– hlavně popíjení alkoholu na veřejnosti, ničení majetku (graffiti), krádeže arvačky. Byly vytipovány oblasti svyšší kriminalitou atam jezdilo více policejních hlídek. Postupně byl vytvořen algoritmus, který dokázal předvídat, kde každý večer může dojít kzávažným trestným činům. Město posílilo programy pro mládež. To všechno dohromady vytvořilo synergické efekty azabralo. Došlo kbodu zvratu (tiping point). Dnes je systém zdokonalen tisíci kamer aumělou inteligencí. Podle nejnovějších zpráv vněkterých amerických městech dokonce policisté už tolik nepostihují kouření marihuany aužívání některých drog. Kupodivu, jejich spotřeba se nezvýšila. Když se sejde několik promyšlených malých příčin, často vzniknou velké efekty, které překvapí (20/80).

Klima

Bod zlomu je pestrý. Někdy trvá krátce, jindy velmi dlouho, než se situace překlopí na druhou stranu. Nejdelší vlivy jsou ty klimatické, trvají desetiletí, staletí, dokonce itisíciletí. Kdysi byla Sahara zelenou krajinou. Grónsko– Greenland– bylo také zelenou oblastí. Když vdevatenáctém století připlouvali noví osadníci do Austrálie, našli úrodnou zelenou krajinu. Všichni si podvědomě mysleli, že to tak bude vždy. Nikoho ani nenapadlo otom pochybovat. Ale za několik desetiletí začalo přibývat horka aubývat zeleně. Krachoval jeden farmář za druhým. Austrálie pak na sebe vzala dnešní „suchou“ podobu. Předpoklady nebyly správné. Nesprávných předpokladů je mezi lidmi (ivědci) mnoho. Když si prostudujete knihu Faktomluva Hanse Roslinga, zjistíte, že se téměř všechny parametry ve světě zlepšují alidstvo se vyvíjí. To jen média nepřinášejí žádné jiné zprávy než ty katastrofické.

Bod zlomu

Bod zlomu prý povstal zteorie epidemie. Podle našich zkušeností spandemií covid-19 (vrůzných mutacích avariantách) vidíme, že krychlému rozšíření nemoci stačí dotyk rukou, kapénková nákaza– kýchání, kašel, smrkání. Ktomu přidejte sníženou imunitu životním stylem, stářím aobezitou acesta viru napříč kontinenty je usnadněná. Pandemie covid-19 je horší než pandemie chřipky. Stačí jeden cestující vletadle aza 12 hodin se virus dostane do mnoha zemí anultého pacienta již nedohledáte.

Pokud se na bod zlomu nebudeme dívat jako na přírodní záležitost, ale jen lidskou, tak můžeme dojít kzajímavým zjištěním. Různí lidé– jednotlivci či skupiny ahnutí se snaží zavést nové sporty azvyky nebo naopak něco zbořit, demontovat, dehonestovat. Tvořit je lepší.

Tak například koncem šedesátých let se na Novém Zélandu skupinka nadšenců snažila rozšířit nový sport– windsurfing. Pak se stalo, že australská televize se tématu obsáhleji věnovala. VAustrálii byli turisté zUSA, kteří program vtelevizi viděli anový sport doma uplatnili. ZUSA už se windsurfing šířil do celého světa. Okolo roku 1974 se nový sport dostal iknám do Československa. Na Máchově jezeře se lidé předháněli, kdo má lepší výrobek. Stavěli si ho svépomocně, nikdo jej vČSR nevyráběl. Podobný průběh mělo išíření skateboardu, snowboardu adalších druhů sportů azábavy. Je zajímavé si projít přehled sportů na olympijských hrách, jak se mění. Co tam kdysi bylo anení, aco tam naopak přibylo anebylo.

Pandemie závislosti na sociálních sítích

Nebylo snadné prorazit ani pro sociální sítě. První sociální síť se objevila již vroce 1997. Jednalo se oprojekt Sixdegrees.com, který tehdy nabízel možnost vytvořit si profil apropojit se spřáteli. Služba sice svůj provoz ukončila vroce 2001, ale právě funkce tohoto projektu definovaly základ, který mají sociální sítě dodnes společný.

Když Mark Zuckeberg založil svůj Facebook, asi ještě netušil, jako obludnou věc vytvoří. Zcovidu-19 se vyléčíme, budeme stále očkovat, zvykneme si. Ale toxicita sociálních sítí roste tak (zřejmě exponenciálně), že se už ztoho jako lidstvo možná nikdy nedostane. Možná tak za jednu celou generaci. Slavný český egyptolog prof. Miroslav Bárta prohlásil, že sociální sítě jsou mimořádně nebezpečnou věcí anejtvrdší drogou 21. století11 (poškozují mozek). Často můžete vrestauraci vidět rodinku na večeři, kdy jsou všichni zticha akoukají do mobilů. Když už někdo promluví, tak druhému něco ukáže vtelefonu. Totéž dělají mladí lidé, kteří mají vrestauraci rande. Mnozí mí studenti na VŠ jsou schopni každé dvě až tři minuty zkontrolovat obrazovku telefonu či PC, jestli náhodou něco nepřišlo. Kdysi na zastávkách autobusů při Vysoké škole ekonomické vPraze Chodově býval hluk, jak si mladí spolu povídali. Teď už dav čekajících studentů mlčí avšichni koukají do „krabiček“, které jsou vším, ijejich identitou. Mladí si neumí představit, že by vtom celosvětovém šílenství neměli účast avyčlenili se. Je to strašné. Současná generace od 15 do 35 let se už ztoho asi nikdy nedostane. Bude muset přijít naprosto něco jiného, co strhne zájem anebude tak škodlivé.

Politická korektnost

Zrovna tak bojovníci za tzv. politickou korektnost – (osočují kohokoliv, kdo jim nevoní), bourají sochy, zakazují obrazy, mažou části dějin, zpochybňují kontinuální vývoj. Ničí kulturu, umění, pořizují seznamy zakázané literatury afilmů, dokonce iVinnetoua. Tito nadšenci pro absolutní rovnost neuznávají přirozený kulturní vývoj. Tvoří jakýsi moderní sektářský řád aroznášejí toxické ovzduší.16

Těmto lidem nahrává iglobalizace. Rapidně přibývá lidí, kteří si uvědomují, že je to vlastně zhouba pro kulturu, umění, jazyky aživotní styl. Globalizace vede ktzv. „zestejňování“ všech vzemích celého světa pod vlivem dominantních jazyků– angličtiny, španělštiny, čínštiny aarabštiny. Pronikání fast foodů, Coca-Coly aostatních amerických „vymožeností“ likviduje národní ilokální kuchyně. Na zestejňování již kdysi upozornila kniha McDonaldizace společnosti od George Ritzera (vydala Academia 2003).

Na ni volně navazují knihy: Vzpoura proti globalizaci, Podivná smrt Evropy, Vzestup apád národů amnoho dalších.17

Pravidlo bodu zlomu

Na všechny pokusy něco zavést či zbourat se hodí tento průběh: Až do určitého bodu je pro novou sílu (nemoc, nový produkt, nový sport či společenský zvyk) velmi obtížné prorazit. Velké úsilí nepřináší valné výsledky. Jestliže však nová síla vytrvá, apodaří se jí překročit určitou neviditelnou hranici, pak imalá dávka úsilí může mít obrovskou návratnost…

Platí to ipro výuku jazyků. Když se naprostý začátečník vangličtině snaží naučit tři sta slovíček azákladní gramatiku, stačí mu na to cca 5–6 týdnů. Když se však rozhodne naučit se 3000 slovíček acelou gramatiku, obvykle se proces výuky výrazně zpomalí. Člověk se vurčitém místě zasekne, ztratí motivaci, protože se hodně učí, vkládá energii avýsledky nevidí. Vtéto chvíli většina lidí svýukou skončí. Když však člověk vytrvá, apodaří se mu překročit určitou neviditelnou hranici, pak imalá dávka úsilí bude mít obrovskou návratnost ajazyk (hru na hudební nástroj či tanec) se zdárně naučí.

2.5Obecné příklady použití Paretova pravidla

Na desítkách příkladů je možné se poučit, co všechno může být malou příčinou svelkými důsledky. Jde okaleidoskopický pel-mel, ale ilustruje všudypřítomnost arozmanitost výskytu pravidla 20/80. Podotýkám, že by bylo možné zvolit ijiná čísla než 20/80. Takhle to vypadá lépe asnadněji se používá.

Software:

•80% závad softwaru je způsobeno 20% chyb.

•80% funkčnosti softwaru je způsobeno 20% úsilím vývojářů softwaru.

•80% provozu webových stránek pochází z20% jejich obsahu.

•80% vyhledávacích návštěv na internetu zahrnuje 20% klíčových slov.

•80% případů použití aplikací pochází z20% vašich aplikací ve vašem telefonu.

•80% alarmů je spuštěno z20% potenciálních příčin.

Obecné:

•20% velkoměst má 80% světové populace žijící ve městech.

•20% lidí spotřebuje 80% prostředků na zdravotnictví (děti astaří lidé).

•80% provozu města je na 20% jeho silnic.

•K80% zácp na silnicích dochází na 20% silnic akřižovatek (jsou vkaždém městě).

•80% světové energie je spotřebováno 15% obyvatel planety (megalopole typu New York).

Podnikání:

•80% hodnoty vnímané zákazníky se vztahuje k20% toho, co organizace dělá.

•Obvykle 80% překročení rozpočtu projektu je způsobeno 20% výdajů.

•80% informací lidé čerpají z20% informačních zdrojů.

•80% stížností tvoří 20% zákazníků.

•80% zásob pochází od 20% dodavatelů.

•80% investičních zisků pochází z20% investic.

•80% výhod jakéhokoli produktu nebo služby lze poskytnout za 20% nákladů.

•80% nových zákazníků je generováno pomocí 20% nových nabídek.

•80% maloobchodního prodeje tvoří 20% značek vobchodě.

•20% zemědělců produkuje 80% produktů světového zemědělství.

•20% plánu způsobí 80% úspěchu projektu.

•80% nákladů na produkt zahrnuje 20% jeho částí.

•80% inovací pochází od 4–5% populace.

•20% společností, které dosáhly statusu světové úrovně, outsourcuje 80% operací.

Chování lidí:

•Asi 5% lidí zkoumá 90% nezávislé žurnalistiky, která je kdispozici.

•80% vašeho úspěchu pochází z20% vašich nápadů.

•80% veřejnosti používá 20% funkcí svých počítačů.

•K80% výsledků jednání dochází vposledních 20% času jednání.

•Obvykle 80% trestných činů je spácháno 20% zločinců.

•80% vašich znalostí je využito ve 20% vašeho času.

•80% našeho stresu je způsobeno 20% stresorů.

•80% populace považuje za atraktivní pouze 20% ostatních lidí.

Sběr informací:

•80% všeho zpravodajství je založeno na 20% světových událostí.

•20% vašich televizních kanálů je sledováno 80% času.

Stravování:

•20% potravin jíme v80% případů našeho stravování.

•V80% našeho stravování jíme opakovaně 20% stejných jídel.

•20% potravin způsobuje 80% přírůstku hmotnosti.

Různé:

•80% vašich týdenních úkolů ovlivňuje 20% vaší budoucnosti.

•20% vašeho šatníku nosíte v80% času.

•20% plochy vašeho koberce má 80% zcelkového opotřebení.

Vztahy:

•20% otázek představuje 80% významnosti jednání.

•20% vašich spojenců pomůže k80% vašeho úspěchu.

•V80% případů je porušeno 20% zákonů.

•80% zármutku je způsobeno 20% lidí ve vašem životě.

Psychologie, sociologie, personalistika:

•Vcca 80% případů opakovaně myslíme na 20% stále stejných věcí.

•20% vašich myšlenek vede k80% nápadů.

•20% slov vjazyce představuje 80% využití řečeného obsahu.

•V80% případů používáme pro dorozumění slidmi jen 20% slov daného jazyka.

•Obvykle 80% lidí se ožení s20% místní populace.

•80% absence vorganizaci– je způsobeno 20% zaměstnanců.

•20% lidí ve vašem životě spotřebuje 80% vašeho času, který věnujete lidem.

•20% pracovních povolání způsobuje 80% pracovních úrazů.

•20% vašeho sociálního kruhu má 80% optimismu. (Věnujte se jim, vyhýbejte se „naříkačům“.)

Některé body stojí za velmi podrobné zkoumání, protože ovlivňují celý váš život.

2.5.1Obecné malé příčiny velké následky šířeji

Další příklady Paretova pravidla. Milování na mejdanu bez ochrany, přílišná důvěra vpartnera→ těhotenství: to je malá příčina ačasto doživotní následky. Podlehnutí manipulátorům anarcisům je také malá příčina shroznými následky. Podléhání sociálním sítím adůvěra ve fake news má hrozné následky→ erozi společnosti amiliardy nešťastných apsychicky nemocných (úzkosti, frustrace, deprese) lidí. Kpochopení tohoto jevu je moudré si přečíst knihy Vyhořelá společnost, Šílenství davů, Nasadit vlastní kůži aPrůmysl lži apod.18

Vědění důležitých věcí

Znalosti avědění dramaticky rozevírají nůžky mezi lidmi. Jedni začínají tvořit elity, druzí ovladatelnou masu, která elitám slouží. Poměr mezi zásadním věděním aúspěšným životem by se dal vyjádřit jako vztah jedna ktisíci (1 : 1 000). Které znalosti avědění to mohou být? Může to být často opakovaná meta19 věta. Například „dokážeš vše, co si usmyslíš“. Nebo „buď zvídavý ahodně přemýšlej“. Nebo „napodobuj úspěšné lidi“ či „šetři ainvestuj“. To jsou zásadní formativní vlivy. Za 80% našich úspěchů vživotě stojí domácí zázemí– vliv rodiny atím vytvořené postoje ke všemu, tedy vzorce myšlení20 avzorce chování. Děti zchudých rodin takové meta věty obvykle doma neslyší. Chudí rodiče svým dětem obvykle neříkají: „Uč se astuduj apřemýšlej otom, ať toho mnoho víš apoznáš krásy života avedeš úspěšný život.“ Chudí rodiče říkají: „Udělej si diplom, ať se máš dobře.“ Což už dnes nestačí.

Daň za pohodlnost

2.5.2Nehody akatastrofy zpohledu pravidla 20/80

Nesprávné předpoklady vedly kvýbuchu vchemičce vOppau

Ipro tento případ platí: malá příčina– velké následky.

Největší nejaderný výbuch vdějinách

Vědci zjistili, co před 64 lety zabilo 12 tisíc obyvatel Londýna

Jak událost vnímat Paretovskýma očima?

Nehoda, požár Concordu, ukončení éry Concordu– tragický konec projektu

Důvěra knadzvukovému letounu Concord definitivně shořela společně stouto tragédií. Vroce 2003 byl celý projekt Concord ukončen.25

Kovová lišta na rozjezdové dráze byla malou příčinou svelkým následkem.

Deset tisíc zmrzačených dětí

Zdroj: Aféra Contergan, epochalnisvet.cz

Krátké zprávy onešťastných událostech podle Paretova pravidla

Ozbrojený gang na Haiti unesl 17 amerických misionářů

Synergické efekty pandemie covid-1924

Možnosti zlepšení světové dopravy (logistiky)

Nedostatek pracovníků všude, ve všech oborech

Regionální odlišnosti

Bohemia Energy zkrachovalo– skoro milion lidí přijde ododavatele energie

Krach čínské firmy Evergrande může uvrhnout svět do krize

Švédská zaslepenost přiživuje gangy

Zdroj: Pixabay

Problém téměř celé Evropy

Kolik plastu snědí lidé za život

Jak zkrotit Airbnb?

Poetizer– pohlazení pro každého

Několik dalších příkladů 80/20

Bohatá elita může za víc emisí než chudší polovina lidstva

Britský bojový letoun havaroval kvůli banální chybě, nesundali zněj ochranu proti dešti

Lidé přestali během pandemie používat kondomy, výrobce je teď ve ztrátě milionů

Synergické vyústění