Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.
Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Dr. Martina Stotz, Kathy Weber

Laskavá máma říká i ne

Umění láskyplné výchovy s nastavením hranic

Přeloženo z německého originálu knihy Dr. Martina Stotz & Kathy Weber: Die Superkraft der liebevollen Führung: Kindern Orientierung, Freiraum und Grenzen schenken, vydaného nakladavatelstvím Beltz Verlag ve Weinheimu v roce 2023.
Copyright © 2023 Beltz Verlag in the publishing group Beltz ∙ Weinheim Basel
All rights reservered.

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401
www.grada.cz
jako svou 9330. publikaci

Překlad Mgr. Gabriela Thöndlová
Odpovědná redaktorka Mgr. Marie Zelinová
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Návrh a zpracování obálky Vojtěch Wagner
Počet stran 240
První české vydání, Praha 2024
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod a.s.

Czech Edition © Grada Publishing, a.s., 2024
Ilustrace © Sandra Klostermeyer
Coverphoto © ViDI Studio / Shutterstock.com, 2024

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-271-7353-2 (ePub)
ISBN 978-80-271-7352-5 (pdf)
ISBN 978-80-271-5277-3 (print)

Tuto knihu věnujeme všem rodičům,
kteří jsou odhodlání překonat staré vzorce a růst,
aby mohli dát svým dětem bezpodmínečnou lásku.

O autorkách

Dr. Martina Stotz (vpravo) je promovaná pedagožka, školní a výchovná poradkyně a autorka knih. Často poskytuje rozhovory pro média a na svých stránkách (www.mein-erziehungsratgeber.de) podporuje stovky tisíc rodičů a pedagogických pracovníků.

Kathy Weber je lektorka nenásilné komunikace, výchovná poradkyně pro rodiče a pedagogy, autorka knih, moderátorka a matka dvou dětí. Na svých internetových stránkách (www.kw-herzenssache.de) podporuje stovky tisíc rodin a pedagogických pracovníků.

Společně podporují rodiče v online kurzech („Udržte nervy!“ a „Já jsem důležitá!“) a učí je, jak zvládat konflikty (www.konfliktengel.de).

KAPITOLA 1
Základy láskyplného vedení

Být rodičem dnes představuje skutečnou výzvu. Je to náročnější asložitější než kdykoli předtím avěda právem hovoří ointenzifikaci rodičovství. Ikdyž mnoho věcí bylo pro rodiče vminulosti těžších asložitějších, přinejmenším výchova dětí byla výrazně snazší, ato nejen díky tomu, že dítě vychovávala celá vesnice.

Výchova byla snazší také proto, že dříve rodiče svým výchovným působením sledovali jiné cíle než dnes. Rodiče minulých generací příliš nepřemýšleli otom, jak vést dítě ktomu, aby bylo sebevědomé, umělo rozpoznat své pocity apotřeby amohlo svobodně rozvíjet svou osobnost. Zejména uválečné apoválečné generace bylo mnohem důležitější, aby rodinný systém fungoval arodina přežila. Výchovné metody jako fyzické apsychické tresty se však nepoužívaly pouze kudržení rodinného systému – když hovoříme slidmi zgenerace našich (pra)prarodičů, zjišťujeme, že jsou dokonce pevně přesvědčeni, že spomocí těchto mocenských anásilných výchovných metod dali dětem jasný směr avedení, aby je připravili na život ve společnosti, nebo dokonce své drsné výchovné metody považují za formu lásky, podpory apéče odítě.

(Pra)rodiče, plní obav arozpaků, se domnívají, že jejich potomci, kteří jdou cestou posilování citové vazby anaplňování potřeb dítěte, vychovávají malé manipulativní tyrany, kteří se ve společnosti rozhodně neuplatní. Padají výroky typu

•„To by za nás nešlo!“

•„To budeš prostě muset zlomit!“

•„Musíš dítěti ukázat, kdo je tady pánem!“

•„Nenech je, aby ti takhle skákali po hlavě!“

•„Takhle zněj bude úplný outsider!“

Aprávě vůči těmto výrokům by se mnozí rodiče, kteří přicházejí do naší poradny, rádi vědomě vymezili.

Mladí rodiče mají totiž zcela jasno vtom, že se chtějí vyhnout fyzickému apsychickému násilí. Chtějí dělat věci jinak než jejich rodiče, aby svým dětem dodali silný pocit vlastní hodnoty. To neznamená, že by nebyli vděční za mnohé ztoho, co doma dostali, ale velmi pečlivě reflektují své zážitky zdětství.

Již mnoho let se obě věnujeme rodičovskému poradenství apomohly jsme mnoha rodičům navázat úzký vztah sjejich dětmi. Někteří znašich klientů vyrůstali sice vprostředí menšího fyzického násilí než jejich rodiče, ale nezřídka se stává, že se nám svěří stím, že byli vdětství biti. Téměř všichni zažili nějakou formu psychického násilí vpodobě trestů amanipulativních odměn, přičemž si to někdy uvědomí, až když jsou konfrontováni svýchovou vlastního dítěte. Jsme doslova ohromeny tím, nakolik jsou rodiče ochotni zabývat se sami sebou avzorci ze své původní rodiny, aby je nakonec překonali. Aje obdivuhodné, že mnozí znich nakonec nalezli nový způsob společného života. Některé matky byly ochotné podělit se osvé zkušenosti apostupy. Mnoho praktických příkladů, které budou vtéto knize uvedeny, je právě od nich amy jsme jim za jejich ochotu apřínos pro naši knihu nesmírně vděčné.

My, to znamená Kathy, kvalifikovaná trenérka nenásilné komunikace, poradkyně pro rodiče amaminka dvou dětí, aMartina, pedagožka, vystudovaná učitelka pro první stupeň, učitelka hudební výchovy vrámci raného vzdělávání aškolní poradkyně pro žáky základních škol amládež. Společně si říkáme konfliktní andělé apracujeme voblasti rodičovského, výchovného arodinného poradenství. Naší vizí je, aby děti byly svými rodiči provázeny sláskou, péčí aláskyplným vedením, které jim dodá pocit jistoty abezpečí. Naše motto zní: Chceme dávat konfliktům křídla. Proto rády formulujeme motivační věty, které stručně avýstižně shrnují naši vizi. Jsme toho názoru, že konflikty se sebou samým vrodičovství ikonflikty vrodině jsou přirozené aže existuje mnoho různých způsobů, jak je pokojně řešit.

Orientace na potřeby dítěte vyžaduje každodenní trénink

Existuje mnoho různých důvodů, proč je tak těžké opustit staré rodičovské vzorce zdětství. Vpsychologii se hovoří onutkání opakovat své chování, kdy se nevědomě opakují staré výchovné vzorce. Zvláště když jsou rodiče sami velmi vystresovaní ajejich potřeby zůstávají dlouhodobě neuspokojené, reagují někdy, jako by je ovládal někdo jiný, aobčas se přistihnou, že na své děti křičí, ponižují je nebo je vnejhorším případě dokonce plácnou. Možná si někdy po takové nepřiměřené reakci také vyčítáte, jak jste se zachovali, protože víte, že to umíte lépe.

Kromě nutkání opakovat své chování je tu však ještě další důvod, kvůli němuž je změna tak těžká. Mnozí rodiče nemají žádné vzory, knimž by mohli vzhlížet. Protože kromě statisíců rodičů, kteří se vydali na cestu respektujícího rodičovství, je tu stále ještě mnoho takových, kteří oorientaci na potřeby dítěte nikdy neslyšeli. Proto se na své respektující cestě někdy cítíte osamělí atoužíte po opoře avýměně zkušeností sjinými rodiči, kteří chtějí své děti také vychovávat srespektem.

Apak přijde ten pocit, jejž možná také znáte: velká nejistota, protože vaše dítě nespolupracuje tak poslušně nebo vás neposlouchá tak, jako ostatní děti poslouchají své rodiče, aprotože se ozývají kritické hlasy zvašeho okolí, které říkají: „Přece vidíš, že ti tvoje dítě skáče po hlavě. To máš zté své volné výchovy.“ Možná vám sebejistota chybí zejména tehdy, když mezi vámi avaším dítětem dojde ke konfliktu nebo když váš potomek vyjadřuje silné emoce. Nemáte totiž zatím intuitivně vzásobě žádné strategie, které by vám dodaly jistotu aklid, protože jste tyto strategie vdětství nezažili na vlastní kůži.

Pokud však chcete praktikovat výchovu orientovanou na potřeby, výchovu bez odměn atrestů, potřebujete zaručené strategie jednání, které vám pomohou trvale překonat staré vzorce. Rovněž potřebujete vzory, které vás na vaší cestě podpoří, ataké nezbytnou sebedůvěru, kterou vám chceme vtéto knize dodat tím, že vám představíme našich šest zásad láskyplné výchovy, jež vám dopomohou kvaší osobní supersíle ve výchově.

Vtéto knize dostanete kromě strategií jednání také rady, jak vhodně formulovat různé výroky, což si budete moci následně vyzkoušet vpraktických cvičeních. Proto se vám při čtení bude hodit itužka, zejména vposlední kapitole. Ke každé strategii tam najdete další cvičení atesty, vnichž si budete moci prověřit nabyté znalosti. Navíc budete mít kdispozici také materiál ke stažení sřadou strategií pro každodenní situace, vnichž jde ouspokojení určitých potřeb. Návod na stažení najdete vPříloze. Pokud si chcete osvojit šest strategií láskyplného vedení, budete muset hodně cvičit, abyste je nakonec dokázali aplikovat intuitivně. Proto se nedivte, když se budete častokrát cítit jako ve výcvikovém táboře, kde můžete dělat chyby adíky pravidelnému cvičení aopakování se posouváte vpřed.

Vnaší každodenní praxi často vidíme, že si rodiče tento čas nedopřejí. Očekávají od sebe, že by měli od prvního dne dělat všechno správně. Tohoto tlaku vás chceme ušetřit. Nezáleží na tom, kolik je vašemu dítěti let – nikdy není pozdě navázat sním rovnocenný vztah, protože mozek je neuroplastický, může se vyvíjet avaše dítě může díky dobře nastavené vazbě mezi vámi dvěma získat vyšší sebevědomí. Zároveň může sledovat, jak trénujete, rostete akrok za krokem měníte své chování. To je autentické rodičovství.

Vedení totiž nemusí anesmí být autoritativní anásilné – pokud je láskyplné apečující, dává vám ivašemu dítěti prostor, orientaci ahranice. Vnaší knize proto zásadně mluvíme oláskyplném vedení, které neustále dbá na to, aby byly uspokojeny důležité potřeby. Konkrétně to znamená, že rodiče si vedením svého dítěte naplňují svou vlastní potřebu péče ajejich jednání vždy vychází ztoho, že chtějí osvé dítě pečovat. Sami uvidíte, jak láskyplné vedení posílí vazbu svaším dítětem ajak si díky němu dítě vytvoří silný pocit vlastní hodnoty.

Šest prvků výchovy založené na láskyplném vedení

Rodičovská potřeba láskyplného vedení znamená, že mohu své dítě milovat avést zároveň. Že své dítě miluji, jednám sním jako srovnocenným partnerem, jsem sním ve spojení – azároveň ho vedu tím, že přebírám zodpovědnost za jeho bezpečí azdraví, vymezuji hranice sobě isvému dítěti adávám mu tím orientaci. Ktomu potřebují rodiče svou rodičovskou moc, která jednoduše vzniká vyšší mírou zralosti avětším množstvím zkušeností. Aby rodiče svou moc nezneužívali tím, že by se například pomocí trestů aodměn snažili přimět dítě kposlušnosti, musí mít kdispozici šest strategií láskyplného vedení spojujících lásku svedením. Děti totiž potřebují lásku avedení, aby se cítily jistě, vbezpečí amilované apřirozeně poslouchaly rodiče.

Těchto šest strategií nazýváme vnitřní postoj (1), ochranný štít (2), ochraňující násilí (3), zástupná síla (4), hierarchie (5) asvobodný prostor (6). Vtéto knize klademe důraz na vedení, přičemž strategie, které vám představíme, jsou vždy naplněny láskou apéčí.

Motivační věta

Je třeba, aby rodiče uplatňovali tak mnoho pečující moci, kolik je nezbytné, atak málo, kolik je možné!

Rodičovské vedení vkaždodenním životě znamená:

•„Pomůžu ti to zvládnout.“

Příklad: Povzbudím tě, když chceš vylézt na prolézačku anevěříš si.

•„Pomůžu ti zjistit, co potřebuješ.“

Příklad: Vidím, že chceš sladkosti, aza tímto přáním se skrývá tvoje potřeba blízkosti.

•„Provedu tě životem tak, aby byla uspokojena tvoje potřeba samostatnosti.“

Příklad: Když se chceš dívat na televizi víc, než bylo domluveno, rozpoznám tvou potřebu samostatnosti apomůžu ti najít cesty, jak ji naplnit. Zároveň budu sohledem na tvé zdraví trvat na svém „ne“.

•„Pomůžu ti vypořádat se spocity tak, aby to nikomu neublížilo anic se nezničilo.“

Příklad: Můžeš projevit avyjádřit své silné pocity, jako je zlost, vztek nebo zklamání, ajá dohlédnu na to, abys nezranil sebe, mě ani nikoho jiného aabys nic nezničil.

•„Pomůžu ti najít taková řešení, která jsou pro všechny přijatelná!“

Příklad: Chceš si hrát se mnou ajá stebou, takže budeme hrát něco, co je pro nás oba přijatelné.

Rodiče dávají svým dětem orientaci, řád, oporu, ochranu avkonečném důsledku jistotu abezpečí tím, že jim jdou příkladem aprostřednictvím láskyplného vedení jim ukazují, jaké hodnoty jsou pro ně důležité. Rodiče si při láskyplném vedení vkaždém okamžiku uvědomují, že jejich jednání je vedeno péčí astarostlivostí odítě.

Aby mohli rodiče vést své děti sebejistě, potřebují podle našeho názoru novou formu výchovy, která zajistí, že budou uspokojeny potřeby všech členů rodiny. Zásadní při tom je, že vkaždodenním životě orientovaném na potřeby musí být zohledněny také potřeby rodičů. Výsledky výzkumu teorie citové vazby totiž jednoznačně ukazují velmi zajímavý fenomén, který možná přinese úlevu ivám. Vyčerpaní apřetížení rodiče, kteří se zaměřují pouze na naplňování potřeb dětí, vykazují zvýšenou hladinu stresu. Ta následně vede tomu, že jsou rychleji nervózní, vzteklí apřetížení. Ato snižuje jejich citlivost, takže pak nedokážou rozpoznat dětské potřeby včas nebo vůbec.

Je tedy třeba taková výchova, která dítěti poskytuje jasný azároveň flexibilní rámec, aby mu nebylo bráněno vrozvoji samostatnosti, aby nebylo omezováno autoritativními hranicemi avedením zahrnujícím tresty nebo aby nebylo zanedbáváno vrámci volné výchovy čili výchovy laissez-faire. Tuto novou formu výchovy nazýváme výchova založená na láskyplném vedení atento pedagogický koncept jsme si zaregistrovaly jako značku.

Náš výchovný přístup propojuje poznatky vývojové psychologie apedagogiky svýchodisky atechnikami nenásilné komunikace. Následující schéma zobrazuje šest prvků výchovy založené na láskyplném vedení. Je zněj také zřejmé, jaký prostor zaujímají jednotlivé strategie vrodinném životě.

Šest prvků výchovy založené na láskyplném vedení

Prvek 1: Vnitřní postoj

Abyste dokázali realizovat výchovu založenou na láskyplném vedení, potřebujete naprosto jasný vnitřní postoj amusíte přesně vědět, PROČ jednáte tak, jak jednáte. Důležitou roli při tom hraje vyrovnání se se svým vnitřním dítětem. Empatický, láskyplný postoj je ve středu kruhu, protože je součástí každé ze šesti strategií našeho výchovného přístupu aje základem láskyplného vedení. Tímto postojem se budeme zabývat ve druhé kapitole.

Prvek 2: Ochranný štít

Prostřednictvím ochranného štítu ukazujete dítěti iostatním lidem své hranice azároveň chráníte hranice dítěte. Ve třetí kapitole se dozvíte, jak to funguje. Vnašem schématu zabírá tato pečující mocenská strategie trochu víc prostoru než zástupná síla aochraňující násilí, protože je znaší zkušenosti vkaždodenním životě používána častěji.

Prvek 3: Ochraňující násilí

Prostřednictvím ochraňujícího násilí chráníte své dítě sebejistě arozhodně vkaždodenních situacích, které by ho mohly ohrozit na životě. Vzhledem ktomu, že vtakových okamžicích musíte použít násilí, abyste dítě ochránili, třeba tak, že ho chytnete za ruku, je důležité, abyste při tom zůstali vláskyplném vnitřním postoji vůči sobě isvému dítěti anásledně dítě uklidnili aznovu se sním spojili. Tuto strategii byste měli používat co nejméně aměli byste se raději snažit předcházet situacím, vnichž je nezbytná. Proto ve schématu zaujímá ochraňující násilí nejméně prostoru. Čím starší vaše dítě bude, tím více dokáže odhadnout nebezpečí atím méně budete tuto strategii používat. Její principy si vysvětlíme ve čtvrtékapitole.

Prvek 4: Zástupná síla

Dokud vaše dítě ještě nedokáže odhadnout důsledky svého jednání, zajišťujete uspokojení jeho potřeb svým tělesným zásahem. Předtím vyjádříte dítěti pochopení, čímž mu pomůžete spolupracovat. Ivtomto případě si udržujete empatický vnitřní postoj azástupnou sílu používáte co nejméně. Čím je dítě starší, tím méně zástupné síly je třeba, až vurčitém okamžiku nebude zapotřebí vůbec. Více se ktomuto tématu dozvíte vpáté kapitole avšesté kapitole si řekneme, jak používat ochraňující násilí azástupnou sílu vkaždodenním životě.

Prvek 5: Hierarchie

Každý člen rodiny má ve vaší rodině své místo, které mu dodává stabilitu ajistotu. To znamená, že prostřednictvím jasných pokynů, rutiny astruktury určíte dítěti hranice aorientaci tím, že mu přiznáte různá práva apovinnosti podle toho, na jakém vývojovém stupni se právě nachází. Ochráníte tím dítě před zahlcením apřevzetím příliš velké zodpovědnosti, například tím, že nepřevezme roli matky, otce nebo sourozence. Vzásadě jde oto, aby měl vrodině každý své pevné místo. Otom všem se dozvíte vsedmé kapitole.

Prvek 6: Svobodný prostor

Vy rozhodujete, CO se bude dít, avaše dítě se může svobodně podílet na realizaci. Jinými slovy, dáváte dítěti prostor vpředem daném rámci. Konfliktní situace, ke kterým sdětmi vkaždodenním životě dochází, poskytují tento svobodný prostor velmi často avosmé kapitole vás na mnoha příkladech podpoříme vtom, abyste sdítětem hledali klidná řešení akompromisy, ikdyž to někdy vyžaduje čas.

Díky naší práci vporadně pro rodiče vidíme, jak důležitých je těchto šest prvků výchovy založené na láskyplném vedení, pokud se máme obejít bez mocenských bojů, odměn atrestů. Hlavním cílem je, aby se všichni členové rodiny cítili dobře amohli se starat jeden odruhého. Pro nás je obzvlášť důležité, abychom tento výchovný přístup nevysvětlovaly pouze teoreticky, ale názorně vám jej přiblížily pomocí konkrétních strategií pro každodenní život. Rodiče, kteří vedou své děti sláskou, jim dávají jasně najevo, že oni jsou dospělí amohou za dítě rozhodovat na základě svých četných zkušeností. Přitom vnímají, že dítě právě něco zkouší aprožívá svou potřebu samostatnosti.

Pomoci vám může následující zásada: Čím je dítě mladší, tím více rodičovského vedení potřebuje. Jsme si plně vědomy toho, že pojem vedení ve výchově může vyvolávat odmítnutí, protože je často spojován snásilím, nedostatkem partnerského přístupu arespektu kdítěti. Po celé generace bylo vedení ve výchově zneužíváno asloužilo jako mocenský nástroj, sjehož pomocí chtěli rodiče dosáhnout žádoucího chování dětí. Mnoho rodičů zažilo ve vlastním dětství přesně tuto formu zneužívání moci, aproto se za každou cenu snaží své děti před takovou zkušeností ochránit. Chceme vrhnout nové světlo na koncept rodičovské moci ajasně ukázat, jak ji lze vpéči odítě uplatňovat za použití láskyplného vedení.

Než vám podrobně představíme šest strategií láskyplného vedení, rády bychom vás vzájmu lepšího porozumění seznámily sněkterými základními pojmy akoncepty, znichž ve výchově založené na láskyplném vedení vycházíme. Patří mezi ně rozvoj samostatnosti, potřeby dětí, odklon od odměn atrestů anenásilná komunikace.

Rovnováha mezi láskyplným vedením asamostatností

Pro rodiče je často velkou výzvou najít rovnováhu mezi podporou rozvoje samostatnosti dítěte aláskyplným vedením. Pouto mezi rodičem adítětem je posilováno jak uspokojováním potřeby samostatnosti, tak uspokojováním potřeby vedení. Děti musí zvládat vysoce náročné vývojové úkoly, rozvíjet se prostřednictvím tzv. explorace asnažit se osamostatnost, což je přirozeně velmi zaměstnává. Explorace znamená, že dítě podle svých schopností zkoumá okolí, experimentuje aspřibývajícím věkem zkouší, jaké důsledky má jeho jednání. Děti podnikají vývojové kroky díky četným zkušenostem, mohou je však zvládnout pouze tehdy, je-li zároveň uspokojena jejich potřeba vazby. Rodiče by na jednu stranu měli dbát na to, aby vytvořili vhodné prostředí, které dětem umožní získat dostatek zkušeností. Často se vtéto souvislosti hovoří opřipraveném prostředí, kde se dítě může volně pohybovat, učit se aněkdy i„narazit“, aby to mohlo zkusit znovu. Je to prostředí, vněmž smí projevit frustraci ahněv, když se mu něco nepodaří.

Na druhou stranu je důležité, aby všechny tyto učební zkušenosti probíhaly vpředem daném rámci abyly provázeny láskyplným vedením. Dítě je tak vbezpečí, protože vřadě situací ještě není schopno předvídat hrozby. Proto potřebuje někoho, kdo mu poskytne orientaci, když je přetížené anedokáže se samostatně rozhodovat nebo se osebe postarat. Láskyplné vedení praktikují rodiče také tehdy, když ve skutečném životě ukazují dětem vhodné strategie, jak zvládat silné emoce. Kláskyplnému vedení rovněž patří vcítit se do dítěte aumožnit mu, aby mohlo dát průchod emocím, když ho přemůže záchvat vzteku. Vodborné terminologii se tomu říká koregulace ze strany pečující osoby, která dítěti postupně pomáhá lépe se ovládat. Láskyplné vedení sohledem na uspokojování potřeb dítěte acelé rodiny konkrétně znamená, že rodiče průběžně sledují potřeby všech členů rodiny adbají na jejich uspokojování. Důležitou roli při tom hraje to, že každodenní zvyklosti jsou orientované na potřeby. Pojďme si nyní podrobně vysvětlit, proč má starostlivá rodičovská moc velký význam také pro rozvoj bezpečné vazby. Nejprve proto udělejme malou odbočku kteorii citové vazby.

Teorie citové vazby

Základem zdravého emočního, sociálního akognitivního vývoje je bezpečná vazba, která se rozvíjí již vprůběhu těhotenství azejména vprvních dvou letech života, anavíc také díky řadě pozitivních zkušeností dítěte scitovou vazbou kpečujícím osobám. Mozek dítěte se vprvních dvou letech enormně vyvíjí avšechny zkušenosti scitovou vazbou se vtomto období integrují vmozku vpodobě nových neuronových spojů. Čím je dítě mladší, tím rychleji potřebuje reakci na své neuspokojené potřeby. Chce se cítit přijaté, zároveň chce mít možnost vyjadřovat pocity aprojevovat se pláčem. Ikdyž rodiče ne vždy okamžitě přijdou na to, co miminko nebo batole právě potřebuje, dítě vycítí, že se člověk, který oněj pečuje, snaží jeho potřeby nasytit.

Bezpečná citová vazba se rozvíjí, když pečující osoba citlivě apohotově reaguje na potřeby dítěte aco nejrychleji je uspokojuje. Chování dítěte navozující vytvoření citové vazby (např. pláč nebo vyhledávání blízkosti) vyvolá upečující osoby videálním případě pečující chování, díky němuž se miminku či batoleti dostane uspokojení jeho potřeby empatie, ochrany, blízkosti, jídla, spánku adalších. Následující kritéria jsou důležitá pro to, aby si děti díky zkušenostem scitovou vazbou vytvořily základní důvěru.

Samotná snaha citlivě rozpoznat, co dítě potřebuje, je zásadní

Už kojenec může vnímat acítit, když se rodiče snaží rozpoznat anasytit jeho neuspokojenou potřebu. Tato informace sama osobě vás může částečně zbavit tlaku, pokud vněkterých situacích nedokážete neuspokojenou potřebu dítěte přesně určit – vaše snaha ji identifikovat dává dítěti informaci, že ho vnímáte aberete jeho pocity apotřeby vážně.

Naplňování potřeb láskyplným vedením nebo volností

Pro bezpečnou citovou vazbu je také zásadní, aby rodiče nakonec potřeby svého dítěte naplnili. Vkaždodenním životě to někdy znamená odejít domů zhřiště, třebaže dítě chce ještě zůstat, nebo ho zcela vyčerpané uložit ke spánku, přestože by ještě chtělo být vzhůru, apodat léky, ikdyž je za žádnou cenu nechce spolknout. Děti tak vnímají své rodiče jako spolehlivé, protože za jejich chováním cítí láskyplný záměr asebejistota rodičů vláskyplném vedení jim poskytuje oporu.

Uznání pocitů dítěte

Zásadní je také to, aby rodiče přijímali pocity dítěte aláskyplně je vnímali, aniž by je chtěli přímo potlačit. Pokud dítě se svými pocity zažije tuto empatickou acitlivou podporu, nemůže se stát, že by utrpělo citovou újmu. Cílem tedy není dítě co nejrychleji uklidnit nebo rozptýlit, ale spíše přijmout jeho pocity.

Provázení nepříjemnými pocity pomocí empatie (nonverbálně, verbálně, prostřednictvím fyzické blízkosti)

Jestliže jako rodič nemůžete okamžitě pomoci fyzickou blízkostí, třeba proto, že jste právě ve sprše, připravujete jídlo anemůžete odejít od sporáku nebo se staráte osourozence, postačí jako citlivá strategie na krátkou dobu iklidný aláskyplný hlas, pokud ovšem dítě po tomto frustrujícím zážitku, kdy muselo čekat, zažije vaši fyzickou blízkost. Vzhledem knedostatečné zralosti mozku nejsou děti ještě schopny samy sebe regulovat ajsou vsilných emocích závislé na spoluregulaci svých pečujících osob, aby se cítily bezpečně.

Uspokojení rodičovských potřeb zvyšuje rodičovskou citlivost

Jak zdůrazňuje Fabienne Becker-Stollová, která se ve svém výzkumu zaměřuje na citovou vazbu, citlivost rodičů se snižuje, když nejsou uspokojeny jejich vlastní potřeby. Naprosto přetížení rodiče, kteří trpěli enormním nedostatkem spánku, již nebyli schopni rozlišit vlastní neuspokojené potřeby od neuspokojených potřeb svých dětí. Aby rodiče mohli citlivě reagovat na potřeby kojenců adětí, musí si být jasně vědomi svých vlastních potřeb amusí být schopni vnímat své nepříjemné pocity jako ukazatel neuspokojených potřeb.

Rodičovská regulace emocí zvyšuje rodičovskou citlivost

Rodičům dále pomáhá citlivě reagovat, když sami mají zdravé strategie, jak si připustit aregulovat své pocity. Myslíme tím například to, že dokážete vnímat pocity ve svém těle, pojmenovat je ausměrňovat. Proto je také dobré se vyplakat nebo se nechat někým obejmout, když jste smutní, soustředit se na dech či křičet do polštáře, když jste rozzlobení, aventilovat svou frustraci například tím, že zavoláte kamarádce avypovídáte se.

Jak dítě roste, dochází při budování kvality citové vazby ke kolísání mezi podporou samostatnosti dítěte ablízkosti kněmu. Pozitivní rodinné klima aláskyplný partnerský vztah, který dítěti nabízí bezpečné útočiště, posilují navíc citovou vazbu apodporují dítě vjeho svobodném osobním rozvoji.

Potřeby dětí

Zopakujme si ještě jednou, že citlivé uspokojování potřeb dítěte je základem jeho tělesného iduševního zdraví. Každé naplnění, ale ikaždé nenaplnění určité potřeby má vliv na chování člověka ana proces zrání dítěte, přičemž bychom chtěly znovu upozornit na to, že ipouhá snaha rodičů rozpoznat udítěte nějakou potřebu auspokojit ji později je dítětem vnímána jako spolehlivá.

Na tomto místě bychom také rády zmínily, že existují děti, které mají velmi silné potřeby, protože mají nevšední předpoklady. Mluvíme například odětech, které jsou vysoce citlivé nebo neurodivergentní. Máme na mysli tzv. neurologickou rozmanitost, která se mezi dětmi může vyskytovat, včetně autismu, ADHD, ADD adyslexie. Záměrně zde nehovoříme ovývojových poruchách, protože se nám líbí myšlenka přijímat tyto děti takové, jaké jsou, isjejich nevšedními předpoklady.

Děti stěmito speciálními předpoklady zároveň vyžadují intenzivní podporu, aproto někdy ioba rodiče stěží zvládají naplňovat potřeby takového potomka. Rády bychom proto povzbudily všechny rodiče, aby co nejvíce využili podporu svého okolí aneustále si připomínali, že se mohou cítit, jako by se starali oněkolik dětí najednou. Tlak na to, aby byly neustále naplňovány všechny potřeby dítěte, je zejména vtakových případech obrovský ačasto neúnosný.

Rodiče jsou tedy – často spomocí zvenčí – zodpovědní za to, aby vnímali potřeby dítěte aaby je identifikovali anaplňovali tím rychleji, čím je dítě mladší.

Vnávaznosti na Brigitte Hannigovou (2007) dělíme potřeby dětí na vyšší anižší. Ke každé vyšší potřebě jsou přiřazeny různé nižší potřeby, které musí být naplněny vco největší míře, aby nakonec mohla být naplněna ipotřeba vyšší. Na prvním místě stojí vyšší potřeba přežití. Aby mohla být uspokojena, je důležité nasytit nižší potřeby, jako je dotek, pohyb, vazba, vyprazdňování, fyzické zdraví, světlo, vzduch, jídlo, péče, spánek ateplo. Je zcela na odpovědnosti rodičů, aby zajistili uspokojení těchto životně důležitých potřeb. Ktomu dochází prostřednictvím rodičovské péče – avněkterých výjimečných případech také prostřednictvím rodičovského vedení vpodobě ochranného štítu azástupné síly, které vám představíme ve třetí apáté kapitole.

Když je naplněna vyšší potřeba přežití, přicházejí na řadu všechny potřeby patřící kvyšší potřebě bezpečí ajistoty: samostatnost, emocionální jistota azdraví, vedení, bezpečí, hranice, rytmus arutina, hierarchie aspravedlnost, srozumitelnost, řád, orientace, struktura, stabilita aochrana. Ktomu je třeba rodičovského vedení, protože teprve tehdy, když se děti cítí vbezpečí, mohou důvěřovat apřijímat rodičovskou lásku, adíky tomu také spolupracovat.

Unižších potřeb náležejících kpotřebě bezpečí ajistoty hraje zvláštní roli potřeba samostatnosti, neboť tu mohou rodiče přiměřeně uspokojovat jen podle aktuálního stavu vývoje dítěte. Snaha dítěte jednat samostatně čili dělat věci samo, spolurozhodovat, být bráno vážně nebo se samo rozhodovat, je obvykle vpřímém protikladu knižším potřebám struktury, vedení nebo ochrany. Konkrétně to například znamená, že pevný každodenní řád poskytuje dítěti jistotu díky orientaci, struktuře avedení, protože dítě přesně ví, co se kdy děje, kdo je kdy za co zodpovědný aco se od něj očekává – azároveň to vše stojí vcestě jeho touze rozhodovat se samo aspolupodílet se na rozhodování. Úkolem rodičů je toto pole plné napětí neustále sledovat avytvářet rovnováhu – jinými slovy poskytnout dítěti bezpečný rámec, vněmž může získávat vlastní zkušenosti.

Vzhledem ktomu že potřeba samostatnosti často není dostatečně nasycená, připravily jsme pro vás vmateriálech ke stažení (viz Přílohu) nejrůznější strategie, jak můžete vkaždodenním životě dětem pomoci tuto potřebu nasytit.

Další důležitou vyšší potřebou dítěte je sounáležitost, kníž se řadí nižší potřeby, jako je začlenění, empatie, společnost druhých, láska alidskost. Knaplnění těchto potřeb je nutná naše rodičovská láska.

Existují idalší vyšší potřeby jako respekt, seberealizace asmysl. Aby mohlo dítě tuto vyšší potřebu avšechny související nižší potřeby nasytit, potřebuje naše uznání asvobodný prostor.

Shrňme si to ještě jednou: Na prvním místě je přežití aktomu dítě potřebuje vaši rodičovskou péči. Pro jeho vývoj je nesmírně důležitá naplněná potřeba bezpečí, jež si žádá vaše rodičovské vedení. Teprve potom přichází na řadu sounáležitost adalší potřeby, kjejichž uspokojení je nezbytná vaše rodičovská láska asvobodný prostor. Udětí tedy stojí potřeba bezpečí PŘED potřebou lásky, přičemž jedno rozhodně nevylučuje druhé. Právě proto jsme vytvořily koncept výchovy založené na láskyplném vedení, který oba aspekty aobě potřeby spojuje.

Motivační věta

Naplňte nejprve všechny životně důležité potřeby, pak všechny potřeby, které jsou nezbytné pro pocit bezpečí, ateprve POTOM přichází na řadu potřeba sounáležitosti aještě později potřeba respektu, seberealizace asmyslu.

Jak přestat používat odměny atresty

Nenásilná komunikace

Cíle nenásilné komunikace

Jak funguje nenásilná komunikace

Základní východiska nenásilné komunikace

Východisko 1: Nikdo nedělá něco proto, aby vás rozzlobil – dělá to pro sebe

Věty, které vám jako rodiči mohou pomoci, jsou například tyto:

„Moje dítě to nedělá právě teď proto, aby mě rozzlobilo.“

Východisko 2: Ostatní lidé jsou pouze spouštěčem našich pocitů, nikdy jejich příčinou

Východisko 3: Každý člověk je vzásadě připraven přispět knaplnění potřeb druhých

Východisko 4: Jste ochotni kdykoli změnit názor