Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Martina Valachov

Kam mizí vaše peníze

Jak si vytvořit dostatečnou finanční rezervu

Přeloženo ze slovenského originálu knihy Martiny Valachové Kam miznú vaše peniaze?, vydaného INFINITY SERVICES, Senec, Slovenská republika, 2020.

Text © Martina Valachová 2020

Slovak Edition © INFINITY SERVICES, s. r. o., Senec 2020

All rights reserved

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

tel.: +420 234 264 401

www.grada.cz

jako svou 8262. publikaci

Překlad Dagmar Muzikářová

Odpovědná redaktorka Jolana Tichá

Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková

Návrh a zpracování obálky Vojtěch Wagner

Formát ePub štěpán Böhm

Foto autorky Gabriela Teplická

Počet stran 232

První vydání, Praha 2022

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Czech Edition © Grada Publishing, a.s., 2022

ISBN 978-80-271-4560-7 (ePub)

ISBN 978-80-271-4559-1 (pdf)

ISBN 978-80-271-3160-0 (print)

Předmluva

Myšlenka napsat tuto knihu vznikla spontánně během pandemie COVID-19.

Volala jsem si se známou, a ta se mě zeptala, jestli jsme v pořádku a jestli máme co jíst. Prognózy byly lecjaké a mnoho lidí se dostalo do potíží takřka ihned, jakmile vyhlásili ZŮSTAŇ DOMA.

Známé jsem upřímně a bez okolků odpověděla, kolik měsíců můžeme sedět naprosto v klidu, neboť máme rezervu.

„Napiš o tom,“ řekla a v telefonu se na chvíli rozhostilo ticho.

To já jsem mlčela. Pak jsem se zasmála, protože jsem o tom nikdy neuvažovala. Vždyť koho by zajímalo, jak hospodařit a šetřit v době plné konzumu?

A vidíte to. Během posledních měsíců zaznívala z médií informace, že lidé nemají finanční rezervy, mnohem častěji než reklama na jogurty. Zdá se, že doba konzumu končí. Je zde prostor, aby lidé přehodnotili své návyky. Protože rozdíl mezi člověkem, který má peníze, a tím, který je nemá, tkví pouze v návycích.

Pokud vám v tom kniha Kam mizí vaše peníze pomůže, potom splnila své poslání. Věřím, že se vám investice do ní brzy vrátí a najdete systém, jak si vytvářet rezervu. Když nastanou zlé časy, budete připraveni. A kdyby zlé časy náhodou nikdy nenastaly (což je nereálné, neboť zlé a dobré časy se střídají, co svět světem stojí), můžete rezervu utratit, na co budete chtít. Nebo můžete začít investovat.

Nejméně každý druhý člověk na světě si koupil nebo přečetl knihu, jak se stát bohatým. Přesto bohatí nejsou, a když nastane krize, ocitají se na pokraji naprostého krachu. Přicházejí o střechu nad hlavou a topí se v dluzích. Nemají prostředky ani na tři měsíce přežití. Přestože krátce předtím jeli do práce BMW (na leasing), oblečeni do značkových hadrů (na kreditku) a vyjížděli z rodinného domu (na hypotéku). Netušili, že jsou chudší než jejich soused, důchodce, který bydlí ve svém malém bytě (bez hypotéky) a má stálý příjem (důchod).

Mám pro vás jednu dobrou a jednu špatnou zprávu.

Miliardářem nemůže být každý. Nejde to. I kdyby vás o tom přesvědčoval jakýkoli kouč srdceryvnými videi na sociálních sítích nebo na seminářích za tisíce korun.

To je ta špatná zpráva.

Dobrá zpráva je, že i vy můžete žít bez finančního stresu a mít vše, co potřebujete. Můžete se zdravě stravovat, dostatečně se hýbat, finančně podporovat vzdělávání svých dětí a jezdit pravidelně na dovolené. Aby to tak bylo, musíte jen změnit své návyky a způsob, jakým nahlížíte na peníze. A stačí jen používat zdravý selský rozum.

Kde se nacházíte dnes? Cítíte se spokojení a bez stresu? Máte situaci pevně v rukou, i kdyby nastala krize?

Pokud jste ve stresu, může to být i tím, že nemáte dostatečnou rezervu. V horším případě, že nemáte žádnou. A to je nepříjemné.

Většina lidí ví, že by měla mít finanční rezervu, a dokonce ví i to, v jaké výši by měla být. Přesto ji nemá. A týká se to i těch, kteří dosud slušně vydělávali. Nepřemýšleli a utráceli vše, dokonce šli i do mínusu. Nepočítali s tím, že by mohla nastat situace, kdy budou mít prázdno v peněžence a další peníze hned tak nepřijdou.

Našli jste se v tom i vy?

Jak řešíte nákupy a výdaje? Míváte v jistých fázích měsíce plnou a jindy poloprázdnou peněženku? Víte, kolik máte momentálně v peněžence? Přemýšlíte na konci měsíce, jak přežít do výplaty?

Nebojte se, já to na vás nikomu neřeknu.

To, že držíte tuto knížku, znamená, že s tím chcete něco dělat. To je první krok k lepšímu životu. Já vás budu na této cestě provázet a podporovat vás ve chvílích, kdy to budete chtít vzdát.

Víte, kam mizí vaše peníze?

Není to žádná věda. Abyste zjistili, kam se vaše peníze ztrácejí, nepotřebujete mít vysokou školu ekonomickou ani matfyz. Jak jsem vypozorovala (a sledovala jsem to dlouho!), hodně peněz zmizí nenápadně a důvodem jsou každodenní drobné výdaje, které nemáte pod kontrolou. Říkám tomu ekonomika všedního dne.

Abyste si to dokázali lépe představit, použiji příklad s lahví vody.

Řekněme, že jste čtyřčlenná rodina. Ráno vyrážíte do práce. Děti vezete do školy. V dopravní zácpě zjistíte, že v koloně budete stát hodinu. Děti mají žízeň. Vy taky. Odbočíte na pumpu a koupíte čtyři lahve vody, řekněme po 15 Kč. Celkem 60 Kč. Nepřemýšlíte o tom, že byste si mohli brát s sebou vodu z domova. To samé uděláte i o víkendu cestou na výlet nebo na trénink. Za měsíc můžete jen za vodu utratit 1800 Kč. To je bezmála 21 600 Kč ročně. Právě jste propili týden v Chorvatsku. Svou dovolenou.

21 250 Kč

Vítejte v mém světě!

Že s sebou všude poctivě vozíte kohoutkovou vodu? To je skvělé, ale peníze vám pravděpodobně nenápadně unikají jinou skulinou.

Netvrdím, že díky této knize budete bohatí.

Ne, nebudete mít vlastní letadlo, jachtu nebo apartmá v Cannes.

Budete ale žít a stravovat se kvalitně a zbude vám i na dovolené. A navíc, když přijde krize, budete nad věcí. Zvyknete si totiž rozumně hospodařit a budete mít rezervu.

Tak pojďme na to!

Jak zacházíme spenězi aproč více než 80 % lidí nemá rezervu na 6 měsíců plnohodnotného života.

Když jsem při psaní této knihy přemýšlela nad jejím názvem, napadl mě Selský rozum na prodej. Pár lidí namítlo, že se to nehodí, protože selský rozum azákladní matematiku přece umí používat každý. Přesto lidé většinu nebo velkou část peněz utrácejí za věci, které chtějí avůbec je nepotřebují, až nakonec nemají žádné peníze asamozřejmě ani rezervu.

Kam všechny ty peníze mizí?

Například ukazujeme, jaký máme status. Ke statusu patří značkové šaty, boty, kabelky, tašky, technika, auto, nemovitost, adokonce sem patří ito, vjakém obchodě nakupujete potraviny. Pokud na tyto věci nemáte aukazujete falešný status (atakových lidí je bohužel většina), systém vám dovolí utrácet ibez peněz. Pustí vás do mínusu. Nevadí. Vždyť příští měsíc vyděláte zas. Život je jenom jeden. No ne?

„Žijeme len raz, práve tu apráve teraz,“ zpívá slovenský raper amy mu tleskáme. Je vtom kus velké pravdy. Jenomže…

Vposledních letech žilo lidstvo vtotálním přebytku, respektive nadspotřebě. Vy tam možná nepatříte, ale 80 % vašich sousedů ano. Máme pořád víc věcí apořád je nám to málo. Mnoho lidí nemá uspořádané vlastní životy (vztahy, nitro, zdraví) aléčí si to nakupováním vobchodech. Jsme frustrovaní azaháníme to dalším nakupováním ahromaděním věcí.

Já tyto návyky nemám, protože se od dětství dívám na peníze jinak. Má to svůj důvod aráda se oněj svámi podělím.

Vyrůstala jsem na vesnici. Moje první fotky jsou zvinohradu. Sedím ve velkém proutěném koši. Do něj je zabodnutý barevný větrník. Vtom koši mě posouvali řádek za řádkem. Seděla jsem vněm jako přikovaná, protože jsem se narodila snohama vháji. Byla jsem vykloubená aaž do dvou let jsem byla uvězněná vkovovém korzetu. Když ostatní děti už běhaly, já jsem seděla. Aito jen prapodivně vypodložená.

Když mi byly dva roky, táta mi vrozčilení ten korzet rozstřihl avysvobodil mě zněj. Velice rychle jsem se naučila chodit (dokonce jsem přeskočila období lezení po čtyřech), apak už to jelo. Byla jsem knezastavení.

Život plynul vsouladu spřísnými pravidly vesnice. Kostel azahrada. Zahrada akostel. Přibyli mi další dva sourozenci. Ve škole jsem byla jasná jedničkářka. Lítala jsem po všech možných olympiádách. Bavily mě jazyky.

Všechno by bylo na tu dobu obvyklé aběžné, kdyby moje máma nedostala mrtvici. Bylo mi tehdy sotva třináct let. Smámou to nebylo dobré abohužel skončila vnemocnici ačasem střídavě ina psychiatrii. Táta byl strojvedoucí aněkdy byl itři dny na trati. Nezbývalo, než převzít roli náhradní mámy ahospodyně.

Začala škola života, která předurčila, že mám vsobě zakořeněné věci, které bych za normálních okolností asi nikdy neměla. Nevím, jestli je to dobře, nebo špatně.

Vím ale, že od momentu, kdy jsem převzala rodinnou kasu, věci se vnašich životech začaly měnit.

Zaprvé, neskutečně, až urputně jsem chtěla, aby vše fungovalo, ataky jsem strašně chtěla kmoři. Jasně, že ne sama. Scelou rodinou.

Mámin stav se postupně zlepšoval (to jsme ještě netušili, že jenom dočasně aže léčba bude vrůzných obměnách trvat celý život). Pak máma otěhotněla anarodil se nám další sourozenec.

Krátce po porodu se mámě přitížilo amně kdocházce na střední přibyly další povinnosti. Nepíšu to, abyste mě litovali. Ani abyste mě obdivovali. Chci vám jen vysvětlit svůj postoj kživotu akhospodaření. Mám to vDNA. Nenarodila jsem se tak. Život moji DNA drsně přepsal.

Velice silnou oporou mi vté době byla babička. Bydlela na opačném konci vesnice, akdyž to šlo, přišla. Přinesla kus masa nebo celou husu či kachnu. Od babičky jsem se hodně naučila. Brala mě ssebou prodávat ovoce azeleninu znašich zahrad na Miletičku (poznámka pro později narozené alidi mimo Bratislavu – šlo onejvětší farmářské tržiště, které se později přeměnilo hlavně na čínsko-vietnamskou tržnici). Chodila jsem tam sní od dětství. Tam, mezi ovocem azeleninou, jsem dostala vysokou školu selského rozumu.

Když byly mému nejmladšímu bratrovi dva roky, jeli jsme na naši první dovolenou kmoři. Ve vší té nouzi jsem dokázala hospodařit tak, jak se to vnaší rodině do té doby nepovedlo. Odhalila jsem různé díry vrozpočtu. Změnila jsem, co se dalo. Nutila jsem celou rodinu přistoupit na moji hru, protože mí kamarádi byli už x-krát umoře ajá ne. Bylo mi šestnáct apůl amy jsme vyrazili ve Škodě 120L na naši první výpravu do bývalé Jugoslávie.

Pak jsme jezdili kmoři každý rok.

Od té doby vím, že ikdyž si myslíte, že na něco finančně nemáte, jde to změnit. Jenom musíte přijít na způsob, jak na to. Amusíte ucpat díry ve člunu. Vlastně nemusíte, ale pokud budete chtít, jde to.

Díky zkušenosti si od dětství uvědomuji, že žít vdostatku azároveň mít rozpočet pod kontrolou neznamená potlačit své touhy. Je lidské plnit si sny. Akorát velice často na té cestě zblbneme. Chytneme provozní slepotu anecháme se strhnout.

Obzvlášť dnešní doba je náročná. Tlak amožnosti, jež nám dává, nás současně obírají okus zdravého uvažování alidé zapomněli, jak hospodařit. Nekontrolovaně se zadlužují. Dost často bez rozmyslu. Jak získat to, co má soused? Kolega? Vždyť vy taky chcete auto, dům, super dovolené, samozřejmě nový chytrý telefon, trendové oblečení, kvalitní stravu, chodit do restaurace, na kafíčka, na koncerty, výlety, ideálně na vše uvedené, pořád anajednou.

Ti, kteří na to nemají (nedokážou vydělat nadprůměrně, nenaučili se krást nebo se krást bojí), začnou tedy ještě víc pracovat, aby si mohli splnit další sen. Případně se začnou ještě více zadlužovat.

Spotřební spirála jako krok kzávislosti.

Když řeknu slovo závislost, většina lidí si představí cigaretu, kávu, víno, alkohol, pivo, jídlo… Kzávislosti se člověk může propracovat zněkolika důvodů. Například potřebuje resetovat hlavu. Potřebuje se odreagovat. Potřebuje odbourat stres. Cesty kzávislosti jsou různé. Kmoderním závislostem, které lidem pomáhají zapomenout na podstatu bytí, patří závislost na nakupování. Patří sem nejen móda, ale taky nakupování zážitků anadměrné cestování.

Většina „lepší práce“ je dnes sedavá. Představme si, že aktérkou našeho příkladu spotřební spirály je třicetiletá žena. Pracuje vadministrativě nebo jako účetní. Sedí na židli apracuje. Zatím nepociťuje až takovou bolest páteře, ani kila se na ni nelepí. Tělo frčí, spaluje. Opřestávkách vkuchyňce brouzdá po internetu.

Avtu chvíli to přijde. Zahlédne na Instagramu něco neuvěřitelně krásného auž se vtom vidí.

Nastanou dva scénáře. Buď má ještě zbytek peněz zvýplaty aokamžitě to koupí. Anebo nemá azačne přemýšlet, kde na to vzít.

Často se stane, že pokud peníze nemá, jde do mínusu nebo vezme další práci, protože ona ty šaty prostě chce. Co na tom, že to budou šaty číslo 389. No aušatů – dámy prominou – to končí jen málokdy. Vždyť je přece ještě potřeba pořídit si boty akabelku Asprávnou rtěnku.

Adoplňky. Super.

Po týdnu naše aktérka zjistí, že zcelé sady nakonec používá jen rtěnku.

Kolik takových drahých rtěnek máte doma vy?

Stalo se vám to už?

(Nebojte, taky mám takovou rtěnku – asi za čtyři tisíce.)

Je prokázáno, že většinu věcí, které mají dnešní ženy všatníku, si vezmou na sebe nanejvýš pětkrát, přičemž popáté se už vnich necítí dobře.

Během pauzy vpráci opět prolítnou internet aobjednají si šaty číslo390. Aani nepostřehnou, že přibraly – protože sedavá práce je „svině“.

Všatech nevypadají tak, jak by chtěly, aodloží je.

Najedou na dietu, nejlépe nějakou ověřenou krabičkovou. Pomohlo to ité herečce? Ano, tvrdí reklama. Koupí si tedy předplatné na krabičkovou dietu adále sedí na zadku avydělávají prací navíc. Tentokrát na dietu (jde zhruba o10 000–15 000 Kč měsíčně), aby jim dobře padly šaty číslo 390, které ale mezitím možná vyjdou zmódy. Ouvej.

Atak jde čas. Spřibývajícími léty při sedavém zaměstnání tělo chřadne stále víc. Diety nezabírají ajsou potřeba potravinové doplňky, prášky na hubnutí aliposukce. To je samozřejmě drahé, ale co se dá dělat. Taková je doba.

STOP!

Doba je taková, jakou si ji uděláte!

Je dobré uvědomit si jednu věc – sociální sítě avšichni marketéři ainfluenceři si kupují vaši pozornost.

Vydělávají (často opravdu hodně) na tom, že jste ochotni je sledovat apodlehnout tomu, co vám na podnose nabízejí. Ve volném čase rádi sportují, aby se udrželi ve formě. Ty šaty (čest výjimkám!) většině žen nikdy nepadnou tak dokonale jako influencerce.

To se vpopisu na Instagramu samozřejmě nepíše. Šaty totiž influencerce vybral stylista přesně pro její konkrétní typ postavy apohrál si taky sbarevnou typologií. Strávil nad tím pravděpodobně několik hodin. Asi se vám nikdy nepovede nahradit jeho práci, když se ráno unavené šouráte ze sprchy (protože den předtím jste pracovaly přesčas kvůli šatům, liposukci nebo dietě) asještě zalepenýma očima vyndáte šaty číslo 324.

Vypadá to jako bludný kruh, viďte?

On to totiž bludný kruh je. Ztrácejí se vněm imuži, ikdyž to teď chvíli vypadalo, že promlouvám jenom kženám. Muži mají taky své slabosti, na které šikovní marketéři umí zaútočit. Vy sami víte, které to jsou.

Abychom si mohli udělat malou rekapitulaci, mám pro vás nabídku na výpravu za poznáním. Milé ženy, jděte teď ke svému šatníku apodívejte se do něj.

Muži, vy můžete zajít možná do koupelny, vinného sklípku nebo do garáže. Případně taky do šatníku.

Zkuste si spočítat, kolik zvěcí, které jste nakoupili vnávalu okamžitého rozhodnutí anadšení, jste nosili/používali málo akteré nikdy. No aspočítejte si to. Alespoň přibližně.

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

Název: ________________ Odhadovaná cena při koupi _______

CELKEM: ________________________

Máte pocit, že vám stojím za zády ašmíruji, viďte? Ne, nebojte. Taky mám doma takové věci. Občas se ijá nechám unést azapomenu, co mi radili odborníci, když jsme spolu byli nakupovat. Ale řeknu vám, že od té doby, co jsem využila služeb poradců, nakupuji mnohem méně nesmyslů. Jasně, že občas ulítnu. To je normální. Stane se. Důležité však je, abyste neulítávali denně. Abyste se naučili uvažovat osvém hospodaření střízlivě avybudovali si návyky, které vás podrží, když přijdete opráci nebo prostě nastane krize.

Donedávna jsme žili včasech, kdy se mnozí znás nezamýšleli nad tím, co nás kolik stojí. Všechno šlo jako na drátkách. Výplata chodila každý měsíc. Paráda. Všechno by bylo vpořádku amohli byste si nerušeně žít inadále.

Avšak ne vždy je hojnost alidstvo odnepaměti postihují krize. Ekonomika je často jako jízda na horské dráze, aproto je dobré naučit se rozumně hospodařit. Když je hojnost, budovat si rezervu aneplýtvat. Protože když přijde krize, máte finanční polštář.

Krize bývají různé. Vroce 2020 na celý svět zaútočila pandemie COVIDU-19, která se však zpočátku jevila jako krize HODNOT. Protože teprve doma vkaranténě jsme zjistili, které věci jsou vzácné akživotu nezbytné. Ataky to, že jsme se vdobrých časech nechali strhnout konzumem afalešnými jistotami anenaučili se myslet na zadní vrátka.

Během posledních týdnů, jelikož tato kniha vznikala vpočátcích možná největší krize vmoderních dějinách lidstva, začali mnozí zjišťovat, že:

•Nebudou mít tolik peněz, jak byli zvyklí.

•Vurčité chvíli nebudou mít skoro žádné peníze.

•Nebudou moci nakupovat 24 hodin denně, 7 dní vtýdnu.

•Šaty číslo 391 jsou jim kničemu, protože sedí doma, anavíc ze všeho toho pečení přibírají.

•Rodina si ráda pochutná na domácí stravě – jen jak to vše naplánovat audělat?

•… zde si doplňte svá zjištění:

Oco jste ze dne na den přišli vy?

Které věci dokážete ovlivnit akteré nikoliv?

Nejsem výjimka.

Na začátku pandemie se mi během dvou dnů zhroutil svět. Seděla jsem ausedavě jsem plakala. Projekty, které jsem budovala dva roky, byly právě ve fázi, kdy jsem po tisících hodin dřiny měla začít inkasovat odměnu. Po dvou dnech, kdy jsem se díky dětem amanželovi sebrala, jsem si uvědomila, že hroutit se mi nepomůže.

„Tinuš, podívej, co všechno jsme přežili. Pamatuješ, když jsme žili jenom na polévkách aplnohodnotné jídlo dostával jen Denis? Apak, když jsme měli rozestavěný dům apřišla krize vroce 2008? Vždyť ty jsi krizový manažer. Nastává tvůj čas.“

Takhle to vyhodnotil můj manžel amusím uznat, že měl pravdu.

Mojí silnou stránkou totiž je, že miluji řešení krizových situací. Teda hlavně těch cizích. Přímo si vtom libuji. Zbožňuji to. Protože když věci plynou, je těžké oddělit zrno od plev. Stále máte nějaké možnosti.

Ale když přijde krize, je nutné ŘEZAT.

Miluji toto řezání ahledání řešení. Ato vkrizi jde. Tam se to projeví. Nahé, čisté, upřímné.

Pojďme donaha

Pokud jste vyrůstali na vesnici jako já, možná si zdětství pamatujete různá přísloví arčení, která byla zažitá jenom ve vaší obci nebo dokonce jen vužším rodinném kruhu. Podobně tomu bylo unás. Můj otec velice rád používal vícero kouzelných formulek ajednou znich byla: Navrch huj, vespod fuj. Používal to často zejména vsituacích, kdy se něco udělalo dobře JEN NAOKO.

Toto otcovo rčení mi sedne na dnešní dobu jako prdel na hrnec. Na povrchu se věci třpytily, ale teď procházíme cibulovou metodou.

Co má skutečnou hodnotu?

•Jak zkola ven?

Kde začít súklidem?

Co by sem mohlo patřit?

Zjistěte, kde se nacházíte, avytvořte si nové návyky

Pojďme hezky hospodařit!

Pravidlo 6–12 měsíců při budování rezervy

Exekutorovi je jedno, že jej uvítáte ve značkové obuvi

aoblečení do krásných šatů či obleku na míru.

Zákon vytvoření azachování rezervy

Víte to?

Otestujte se, jak jste na tom

týden před výplatou.

Dejte mi pevný bod

Na cestě kplné peněžence

Kreativita vpraxi

Jak být kreativní iběhem krize?

Krev není mléko

Škola života aneb Co se vmládí naučíš…

Proč je dobré mít rezervu

(apřesto ji většina lidí nemá)

Starého psa novým kouskům nenaučíš?

Je to tak?

Pojďme si hrát!

Nikdy.

Vyzkoušejte první měsíc,

abyste zjistili, kde máte rezervy

Protože rezerva se nevytvoří sama.

Table of Contents

Předmluva

Mám pro vás jednu dobrou a jednu špatnou zprávu.

Víte, kam mizí vaše peníze?

Vítejte v mém světě!

Tak pojďme na to!

Jak zacházíme s penězi a proč více než 80 % lidí nemá rezervu na 6 měsíců plnohodnotného života.

Kam všechny ty peníze mizí?

Pak jsme jezdili k moři každý rok.

Spotřební spirála jako krok k závislosti.

STOP! Doba je taková, jakou si ji uděláte!

Vypadá to jako bludný kruh, viďte?

Nejsem výjimka.

Pojďme donaha

Co má skutečnou hodnotu?

Kde začít s úklidem?

Co by sem mohlo patřit?

Zjistěte, kde se nacházíte, a vytvořte si nové návyky

Pojďme hezky hospodařit!

Pravidlo 6–12 měsíců při budování rezervy

Exekutorovi je jedno, že jej uvítáte ve značkové obuvi a oblečení do krásných šatů či obleku na míru.

Zákon vytvoření a zachování rezervy

Otestujte se, jak jste na tom týden před výplatou.

Dejte mi pevný bod

Na cestě k plné peněžence

Kreativita v praxi

Jak být kreativní i během krize?

Krev není mléko

Škola života aneb Co se v mládí naučíš…

Proč je dobré mít rezervu (a přesto ji většina lidí nemá)

Starého psa novým kouskům nenaučíš?

Je to tak?

Pojďme si hrát!

Vyzkoušejte první měsíc, abyste zjistili, kde máte rezervy

Protože rezerva se nevytvoří sama.