Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Sü Ming-tchang, Tamara Martynovová

Čung-jüan čchi-kung
První etapa vzestupu: uvolnění

Přeloženo z ruského originálu ЧЖУН ЮАНЬ ЦИГУН: Первый этап вос хож дения: расслабление vydaného nakladatelstvím Sofia, Kyjev, Ukrajina v roce 2013.

Přeložil Petr Kochlík

Design obálky Lenka Blažejová
Sazba Magda Kadlecová
Jazyková redakce a korektury Tierra Xaver
Odpovědná redaktorka Lenka Kubelová

Počet stran 352
První vydání, Praha 2021

Vydala Grada Publishing, a.s.
pod značkou Alferia
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401
www.alferia.cz
jako svou 8149. publikaci

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod a.s.

ISBN 978-80-271-4405-1 (ePub)
ISBN 978-80-271-4404-4 (pdf)
ISBN 978-80-271-3204-1 (print)

Čchi-kung – starověké čínské umění zlepšení zdraví a samoregulace, způsob myšlení, metoda energoinformační komunikace s okolním světem a celým vesmírem. Čung-jüan čchi-kung zahrnuje prvky různých škol, zůstává však přitom stranou od náboženství, politiky a nemá žádné ideologické cíle. Tento směr patří k vyšším úrovním čchi-kungu a je celostním systémem znalostí a metodik, který umožňuje proniknout do sféry speciálních možností zkoumání sebe sama, pochopení struktury světa, svého místa v něm a našich úkolů.

Kniha je založena na materiálech z přednášek a seminářů uskutečněných od roku 1991 v různých státech Mistrem Sü Ming-tchang. Je určena širokému okruhu čtenářů a praktikujících.

UPOZORNĚNÍ

Kniha je určena pro širokou čtenářskou veřejnost, aby se seznámila s tímto systémem, a pro praktikující, kteří se zúčastnili výuky na kurzech Čung-jüan čchi-kungu. Provádění cviků, které je popsáno v této knize, může u některých lidí vyžadovat příliš velkou námahu. V případě, že máte psychické nebo těžké srdečně-cévní onemocnění (srdeční vada III. – IV. stupně, stenokardie III. – IV. stupně), je nezbytná konzultace a dohled lékaře.

Autoři a vydavatelé nenesou žádnou odpovědnost za narušení zdraví, vzniklé v důsledku nesprávného samostatného cvičení: překračování délky provádění jednotlivých cviků, výběru cviků, nedodržování pokynů.

***

Otevřením této knihy vstupujete do světa neobvyklé skutečnosti. Nenabízíme vám jen cestování po něm, ale jeho osvojení.

Každý z vás má šanci pustit ho do sebe, udělat jej svým obvyklým světem. Ale k tomu je zapotřebí se změnit – stát se zdravějším, fyzicky silnějším, emočně vyrovnanějším, šťastnějším a talentovanějším, a tudíž laskavějším a tolerantnějším.

A to je možné, pokud opustíte vaše navyklé modely vnímání, ztuhlá hodnocení a dogmata naučená v dětství.

Pro některé z vás je část zde předloženého materiálu již známá a nevzbuzuje pochybnosti. Pro jiné je téměř vše neobvyklé a zajímavé. Pro třetí jde o nezkrotnou fantazii nebo, v nejlepším případě, nedosažitelnou dokonalost. A i když se to mnohým může zdát zvláštní, právě tato třetí kategorie je nejvíce otevřená k prozkoumání „Terra incognita“.

Tento stupeň je základní. Zde se vyučuje největší objem materiálu a cviků. Nenechte se zmást jeho názvem. První stupeň je nejdůležitější a hlavní stupeň. Pokládá základy rozvoje v nezvyklé oblasti, je trampolínou k hlubokému poznání sebe samého, vstupem do svého vlastního světa, uvědomění si sebe jako kosmické bytosti. Ale k tomu je nezbytně třeba se naučit uvolnění, a to nejen těla, ale i mysli a vědomí. A uvolnit vědomí není tak snadné. Je to ale nezbytná podmínka pro další rozvoj.

Možná jste hodně četli nebo jste se zabývali jinými systémy. Ale zde se seznámíte s filozofickou koncepcí cesty rozvoje člověka jakožto biologického druhu, s jeho spojením se Zemí a Vesmírem, se základními principy samoregulace a komunikace s okolním prostředím. Toto je skutečným základem, díky kterému můžete začít procesy ozdravění svého organismu a odhalit ty rezervy, jež vám umožní pohlédnout na svět a na své místo v něm jinak. Dozvíte se o dalších kanálech vnímání, které máme kromě známých pěti smyslových orgánů, seznámíte se s principiálně novou metodou výuky – transplantací vědomostí, naučíte se vnímat různé struktury čchi a ovládat je svým vědomím.

A pokud se rozhodnete vstoupit na tuto stezku, tak uvidíte, jaký je skutečně náš svět a jací jsme my sami. A tehdy pochopíte, o kolik jste lepší a chytřejší, než jste byli dosud, protože uvidíte svůj vnitřní svět – ten hluboký, který existuje, a ne ten povrchní, který pro vás stvořilo okolí a životní podmínky. A pokud si to budete přát, můžete „vyskočit“ z toho všeho, co vás neuspokojuje. Ale k tomu je třeba chtít a snažit se. Tak co, stojí to za to? Zkuste to!

T. I. Martynovová

PŘEDMLUVA K ČESKÉMU VYDÁNÍ A SLOVO PŘEKLADATELE

Milý čtenáři,

mám velkou radost, že vás mohu pozvat nejen k přečtení této knihy, ale také k dobrodružství spočívajícímu v objevování zcela nových obzorů, nových pohledů na svět, a především k objevování sebe sama.

Mně i mnoha dalším Čung-jüan čchi-kung zcela zásadně změnil život. Pomohl mi překonat zdánlivě neléčitelné onemocnění, přiměl mě podnikat cesty do Číny, začít se věnovat čchi-kungu profesně, a v neposlední řadě byl důvodem, proč jsem věnoval mnoho úsilí překladu této knihy, byť nejsem skutečným překladatelem. Cílem ale bylo, aby tento překlad co nejlépe odrážel skutečnou podstatu cvičení a filozofii školy. Důvodem, proč překlad nebyl svěřen profesionálnímu překladateli, byl právě předpoklad, že pro praktikujícího těchto cvičení je zachycení jejich podstaty a sdělení v knize splnitelnějším úkolem než pro pouhého znalce jazyka. Doufám tedy, že moje znalost tématu pomohla aspoň trochu překlenout některé obtíže spojené s překladem.

Kniha Čung-jüan čchi-kung věnovaná prvnímu stupni výuky vyšla v České republice poprvé v roce 2002 v nakladatelství Eugenika. Od té doby byl originál autory doplněn a rozšířen, a tímto vydáním se k vám tedy dostává nejen nový překlad, ale také o dost více stránek textu. Sem tam se v novém překladu objevují nové názvy cviků a některých pojmů, pokud to lépe odpovídá originálu nebo podstatě věci. Například v případě čtvrtého přípravného cviku se tajemný drak změnil na zázračného draka a cvik se tak nově jmenuje „Zázračný drak míchá moře“. V zásadě jsem se ale v překladu snažil držet již zavedených a užívaných pojmů.

Přeji si, aby tato kniha přispěla k popularizaci školy Čung-jüan čchi-kung v České republice, neboť si to zaslouží jak tato škola, tak ti, kdo hledají zdravý životní styl a podstatu a smysl života. Jsem si totiž jistý, že tento dosud ne zcela objevený poklad nám z dávných dob přináší netušené možnosti pro uzdravování se a seberozvoj. Čung-jüan čchi-kung dává každému člověku možnost zlepšovat své zdraví, fyzické i duševní, zcela přirozeným způsobem, pouze s pomocí svého vlastního těla, energie a mysli. Některé filozofické koncepty a techniky této dávné školy čchi-kungu odpovídají objevům vědy, zejména kvantové fyziky, z relativně nedávné doby. To je zřejmě jedním z důvodů, proč se nám tato studnice poznání otevírá až dnes.

Na závěr bych tímto chtěl poděkovat prof. Sü Ming-tchangovi, hlavnímu představiteli školy Čung-jüan čchi-kung, za jeho nezměrné úsilí věnované výuce tohoto jedinečného systému po celém světě, a paní Tamaře Martynovové, za to, že je spoluautorkou této a dalších knih, prvních o Čung-jüan čchi-kungu v tisícileté historii této školy.

Přeji všem čtenářům, ať je vám tato kniha dobrým průvodcem na vaší cestě za poznáním, a přeji vám k tomu pevné zdraví a hodně energie!

Petr Kochlík
Předseda spolku Zhong Yuan Qigong Česká republika

PŘEDMLUVA KE ČTVRTÉMU VYDÁNÍ

Uběhlo skoro deset let od napsání této knihy a osm let od jejího prvního vydání. Za ty roky se se systémem Čung-jüan čchi-kung seznámily tisíce lidí v různých státech světa a praktikují ho pro zlepšení svého zdraví, rozvoj duše a ducha.

Informace zveřejněné v těchto letech, dříve neznámé širokým masám, a také mnoho událostí, nás vedou k hlubšímu zamyšlení nad smyslem našeho bytí. Nad tím, kam kráčí lidstvo a co ho čeká v blízké i vzdálené budoucnosti, co je to vlastně Život a co je Inteligentní život, v jakých formách může existovat a jaké místo v něm zaujímáme my, lidé.

Praktikování Čung-jüan čchi-kungu umožňuje odpovědět na tyto otázky a uvědomit si naše možnosti a úkoly. V tomto vydání, ve světle nového chápání světa, předkládáme vaší pozornosti hlubší výklad i praxi cvičení, která jsou pro mnohé z vás již známá.

T. I. Martynovová

Cílem naší praxe je pochopit, co je to Život. Praxe – to je cesta, která nám pomáhá otevřít doširoka oči, abychom viděli náš okolní svět i samotnou Zemi z různých směrů a úhlů pohledu, nejen tak, jak jsme zvyklí. Praxe nám dává možnost otevřít svoje srdce k pochopení množství aspektů, které jsou Zemi a celému Vesmíru vlastní, obvykle se však nachází za hranicemi našeho vnímání.

Když praktikujeme, můžeme pochopit, že všichni lidé, všechny bytosti ve Vesmíru – vše tvoří jednotu, a že celý Vesmír je živým organismem a vše v něm je živé. My lidé jsme jeho součástí a naše Země je také živá bytost, jako my. Jen délka jednoho druhu života je menší a druhého mnohem větší – to je vše. Přesněji řečeno, různé životy hodnotíme podle délky, ve vztahu k délce našeho života. Praxe nám umožňuje pochopit, co je celek a co je část, fragment, umožňuje nám zjistit vzájemnou vazbu mezi tímto fragmentem a celkem a porozumět jí. A praxe nám také umožňuje pochopit, že ve skutečnosti neexistují žádné porovnatelné vlastnosti a že srovnávání mezi sebou existuje pouze tady, v našem světě a v našich vlastních představách.

Chceme pochopit své místo v tomto obrovském a živém Vesmíru a čím je náš individuální život z různých úhlů pohledu. Když pochopíme, co je to Život všeobecně a v jakých formách se může projevovat, tak budeme moci pochopit, co je třeba pro udržení zdraví a léčení nemocí. Z tohoto úhlu pohledu můžeme říct, že čchi-kung je druh vědy, která je založena na určitém pohledu na Život a umožňuje člověku používat jeho vlastní schopnosti pro zlepšení kvality života i jeho budoucnosti.

Sü Ming-tchang

PŘEDMLUVA K DRUHÉMU VYDÁNÍ

Čung-jüan čchi-kung je jeden ze systémů samoregulace energetického stavu organismu člověka a rozvoje jeho schopností. Ze všech systémů podobného druhu představuje Čung-jüan čchi-kung nejefektivnější, a hlavně nejjednodušší systém pro osvojení, vhodný k praktickému použití.

Přitom má nesmírně široké spektrum působení na člověka: normalizují se životní funkce, odstraňují se stresové psychické stavy, tělo se uzdravuje jako celek.

Ale nejdůležitější je, že na rozdíl od všech ostatních systémů Čung-jüan čchi--kung pomáhá probudit a rozvíjet v člověku takové schopnosti a dovednosti, které jsou mu vlastní od přírody, ale nečinně dřímají, a tím ho zbavují dokonalé radosti z jeho pozemské životní pouti.

To je důvod, proč jsem s takovým zájmem a pozorností četla knihu Mistra Sü Ming-tchanga a Tamary Martynovové, která popisuje první, základní stupeň praktického osvojení tohoto svými možnostmi nesrovnatelného systému. A již během čtení jsem pochopila, že tato kniha se rovněž odlišuje od všech ostatních publikací tohoto druhu.

Je všeobecně známo, že všichni, kteří se chtějí věnovat uzdravování sebe sama a svému rozvoji, usilují o výběr pro ně co nejvhodnějšího systému. V takové situaci je pro výběr často hlavní ani ne tak systém samotný, jako spíš způsoby popisu jeho podstaty a metod jeho zvládnutí v různých výukových materiálech.

Ale jak víte, příruček, které by odpovídaly všem potřebám potenciálního příznivce toho či onoho systému, je velmi málo. A v tomto smyslu může kniha Mistra Sü Ming-tchanga a Tamary Martynovové, jak se mi zdá, uspokojit všechny potřeby dokonce i nejnáročnějšího čtenáře a jeho životních potřeb.

Několik slov o autorech knihy. Sü Ming-tchang je Mistr. Tím by mohlo být řečeno vše. Ale mně se díky mnoha okolnostem poštěstilo nejen účastnit se jeho kurzu Čung-jüan čchi-kung, ale také komunikovat s ním v neformálním prostředí. Proto mohu s plnou odpovědností říct, že Sü Ming-tchang není jen největším profesionálem v oblasti čchi-kungu, s darem vyučovat, diagnostikovat a léčit, ale kvůli svým osobním kvalitám také vzácným člověkem.

Tamara Martynovová je kandidátka technických věd, pracovala téměř 30 let na Akademii věd Ukrajiny. A spolu s tím se vždy snažila popularizovat znalosti a jevy spojené s parapsychologií a neustále rozvíjela své vrozené schopnosti. Ale podle mého názoru se jejím hlavním životním posláním stalo poznání systému Čung-jüan čchi-kung a podpora jeho rozvoje jak na Ukrajině, tak i v dalších státech. Nyní si je jistá, že praktikování tohoto systému pomáhá zlepšovat tělesné a duševní zdraví člověka, odhaluje jeho tvůrčí potenciál, pomáhá přizpůsobit se jakýmkoli podmínkám a vidět svět v celé své kráse, a to navzdory nepřízni osudu naší složité doby. A to vše vede k oživení národního genofondu. Této myšlence zasvětila posledních deset let svého života, když se stala spolupracovníkem Mistra Sü Ming--tchanga a je jeho stálým společníkem během jeho pobytu ve Společenství nezávislých států (SNS).

Proto je kniha psána od srdce a se znalostí věci. Je to v podstatě metodická příručka k osvojení základního stupně Čung-jüan čchi-kungu. Knihu uvádí poetické přikázání R. Kiplinga. V něm jsou stanovena morální a etická pravidla chování, díky kterým může každý představitel lidského rodu pocítit a uvědomit si sebe sama, jako soběstačnou a sebevědomou osobnost, schopnou organicky vstoupit do libovolné společnosti – tedy jako opravdového člověka.

V první části knihy jsou postupně a jasně vysvětleny základy teorie a praxe systému, detailně a velmi obrazně je popsán postup provádění hlavních a přípravných cviků, jsou uvedeny praktické pokyny ke způsobům získávání, očistě a vyzařování čchi.

Druhá část je věnována popisu způsobů využití čchi-kungu v medicíně. Do textu jsou, jako drahokamy do větší mozaiky, vkládány příběhy Mistra o jeho praxi, výuce a uplatňování čchi-kungu v každodenním životě. Logicky odůvodněné jsou i vložené rozhovory Mistra s posluchači seminářů. Velmi důležité jsou odpovědi na nejčastější otázky od těch, kdo absolvovali kurz čchi-kungu a pak ho praktikují ve svém životě. Kniha je štědře doplněna obrázky, schématy a fotografiemi, které ukazují formu cvičení.

Takovéto uspořádání knihy by mělo čtenáři umožnit krok za krokem proniknout do podstaty velkého umění samoléčení a seberozvoje člověka. Tomu velmi pomáhá i styl výkladu. Nejen že oživuje text knihy, on jakoby uvádí čtenáře do duchovního rozhovoru s jeho autory, a už jen tím vytváří atmosféru jeho sounáležitosti s tajemstvími čchi-kungu. Kniha je psána prostým a velmi jasným jazykem, což výrazně usnadňuje proniknutí do těchto tajemství a dává čtenáři pocit úplné dostupnosti zvládnutí tohoto úžasného systému. Takže – šťastnou cestu, milý čtenáři. Cestu formování vlastní osobnosti. Cestu normalizace svého zdraví, tedy cestu radosti ze svého pozemského bytí, cestu poznání světa a sebe sama, cestu ke štěstí...

A. A. Drozdovská
Doktorka geologie-mineralogie, vedoucí vědecká pracovnice Oddělení mořské geologie Národní akademie věd Ukrajiny

PŘEDMLUVA K PRVNÍMU VYDÁNÍ

Čchi-kung je starodávné čínské umění uzdravování a psychotréninku, které bylo po staletí Západu skryto. Pouze malé části tohoto učení, které patřily k čistě medicínským aspektům, pronikaly od konce minulého století do Evropy a Ameriky.

Staleté zkušenosti tradiční čínské medicíny, založené na empiricky stanovených zákonitostech, prokázaly svou všestrannost a efektivitu. Na základě vlastní zkušenosti národy žijící v různých historických dobách a patřící k různým civilizacím objevovaly léčebně-diagnostický systém zaměřený na obnovení homeostázy v organismu ovlivňováním procesů reflexní regulace pomocí fyzikálních faktorů. V Číně se transformovaly do ucelené lékařsko-filozofické koncepce, která se zachovala až dodnes v prakticky nezměněné podobě. V této koncepci se spojilo pochopení části a celku, organismu a prostředí, v němž žije, pochopení normy a patologie jednotlivého orgánu i organismu jako celku.

Tyto techniky, známé jako akupunktura nebo čen-ťiou, se v Rusku objevily v devatenáctém století. Systematické studium a jejich využívání v klinické praxi začalo v Sovětském svazu ale až v roce 1957 poté, co se z Číny vrátila skupina sovětských vědců, která tam tyto systémy studovala. Tehdy také byla založena první centra v Moskvě, Leningradu, Kyjevě, Kazani a Gorkém.

V současné době zažívají metody východní medicíny renesanci a jsou široce zaváděny do klinické medicíny. Nyní je zvykem zahrnovat pod pojem „reflexoterapie“ celý léčebný systém, jenž je založen na reflexních reakcích, které se zformovaly v procesu fylogeneze i ontogeneze. Ty probíhají přes nervový a neurohumorální systém prostřednictvím lokálního podnětu receptorů kůže, sliznic a souvisejících tkání. Reflexoterapie je zaměřena na normalizaci činnosti jak samostatných orgánů, tak i celých funkčních systémů.

Systémy čchi-kungu používají stejnou koncepci a jsou založeny na těch samých názorech, jako tradiční čínská medicína – na energetických kanálech a bioaktivních bodech na povrchu těla, učení o životní energii čchi, protékající těmito kanály, na vzájemné interakci dvou protikladů jin a jang, na učení o pěti prvcích wu-sing atd. Pouze práce s nimi se uskutečňuje nikoli cestou mechanického nebo tepelného působení přes body jehlami nebo požehováním, ale cestou zaujímání zcela specifických statických nebo dynamických pozic, speciálním dýcháním, automasáží jednotlivých částí a představováním si obrazů nebo vizualizací, tzn. pomocí vědomí. Z tohoto pohledu je čchi-kung spojen s reflexoterapií a překrývá se s ní.

Během posledních tří desetiletí si díky své účinnosti metody čchi-kungu získávají popularitu v mnoha zemích, jak o tom svědčí založení Celosvětové akademické obce lékařského čchi-kungu a jím organizovaná již čtvrtá Mezinárodní konference (v září 1998 v Pekingu).

V předkládané knize je popsána historie, filozofické aspekty a některé metody praxe systému Čung-jüan čchi-kung. Kniha je napsána srozumitelným jazykem, čte se se zájmem a je určena pro široké publikum. Její čtení nevyžaduje žádné speciální znalosti a dovednosti.

Knihu lze doporučit běžnému čtenáři k seznámení se se starodávnými a současně moderními metodami umění samoregulace a také jako metodický materiál pro výuku pod vedením specialistů tohoto směru.

E. L. Mačeret
Člen-korespondent Akademie lékařských věd Ukrajiny, akademik Akademie věd, vysokoškolský profesor, čestný vědec Ukrajiny, profesor, laureát státní ceny Ukrajiny, hlavní specialista Ministerstva zdravotnictví Ukrajiny v oblasti reflexologie

ÚVOD

Po dlouhá staletí se na čchi-kung nahlíželo jako na starodávné čínské umění pro zdraví a samoregulaci, které umožňuje zbavit se nemocí, prodloužit život, posílit fyzické tělo a ducha a hlouběji poznat okolní svět. Od nepaměti byl čchi-kung nedílnou součástí čínské kultury, filozofie a často i způsobem života, který pomáhal dosažení harmonie, nalezení duševního klidu a získání moudrosti.

Do nedávné doby byly praxe čchi-kungu považovány za tajné. Existovalo mnoho různých škol: klanových, rodinných, klášterních… Velmi pomalu, v průběhu stovek let, docházelo k prolínání – vypůjčování a promíchávání jednotlivých prvků těchto škol. A někdy v polovině dvacátého století výzkumníci čchi-kungu zřetelně rozeznávali pouze několik základních směrů, v závislosti na jejich cílech a metodách praxe. Ale samotné techniky praktik většiny směrů zůstávaly stále skryté. Výjimkou byl snad jen medicínský směr, a to pouze do jisté míry. Nicméně i s takto mizivými informacemi se používání metod čchi-kungu ukázalo pro léčení nemocí a posílení těla a ducha natolik efektivní, že začalo poutat stále větší pozornost vědců ze Západu. V konečném důsledku to vyústilo v založení různých vědeckovýzkumných center v různých zemích na americkém kontinentu i v západní Evropě a také v založení organizace Celosvětové akademické společnosti medicínského čchi-kungu. Léčebně uzdravující metody čchi-kungu po právu získávají v mnoha zemích stále větší popularitu. V tomto smyslu se Západ sbližuje s Východem. A děje se tak z iniciativy Západu, pravda, se souhlasem a s pomocí Východu.

Existují i méně známé systémy, jejichž praktikování umožňuje stát se chytřejším, moudřejším, získat znalosti o našem vnitřním i vnějším světě. O tom, kým je Člověk, jaké jsou cesty jeho rozvoje, odkud přišel na tento svět a kam jde. Přesně k takovým směrům patří Čung-jüan čchi-kung.

Tento systém patří k vyšším úrovním čchi-kungu a je celostním systémem znalostí a metodik, které umožňují normalizovat psychofyzický stav, rozvinout tvořivé schopnosti a uskutečnit průlom do sféry zvláštních schopností. Tato praxe podporuje celkový duchovní a fyzický rozvoj člověka, a tudíž i evoluci Člověka jako zástupce biologické populace Homo sapiens. Tento směr zahrnuje prvky prakticky všech škol čchi-kungu, ale přitom je bez jakýchkoli náboženských příkras a nesleduje žádné ideologické cíle. Proto se systémem Čung-jüan čchi-kung může zabývat každý člověk, bez rozdílu vyznání a nebude to v rozporu s jeho přesvědčením.

Systém Čung-jüan čchi-kung je založen na základech, které jsou stejné pro všechny živé organismy – na energetických kanálech, biologicky aktivních bodech, energii jin a jang atd. Výuka a osvojení tohoto systému nevyžaduje žádné změny ve stravování, ve způsobu života nebo práce. Systém je zaměřen především na ozdravění člověka a dále na rozvoj zvláštních schopností. Cvičení jsou dostupná pro zájemce každého věku – od dětí po seniory. Ti, kdo praktikují tento systém, nepodléhají stresu, získávají vnitřní rovnováhu, optimismus a hlavně zdraví.

Mnohé prvky praxe čchi-kungu jsou velmi podobné těm, které se používají v tradicích různých národů: slovanských, jihoamerických, afrických…

Lze předpokládat, že kořeny, prameny a techniky samoregulace a rozvoje Člověka jsou stejné pro celou planetu, jako jsou stejné zákony fyziky i fyziologické a biochemické procesy, nezávisle od toho, k jaké rase nebo národnosti člověk patří.

Kdo ví, možná, že v budoucnu objevíme podobné znalosti i na dalších místech Země, ale zatím… Zatím bychom měli být rádi za možnost získat hotový a osvědčený systém, který umožňuje vědomě jít vzhůru po cestě evoluce těla i ducha, po cestě evoluce Mysli. Dostali jsme šanci. Nepromarněme ji!

PŘIKÁZÁNÍ

R. Kipling
(z překladu do ruštiny M. Lozinského)

Ovládej se uprostřed zmateného davu,
Který tě proklíná za všechen chaos;
Věř v sebe sama navzdory celému Vesmíru,
A malověrným odpusť jejich hřích;
I když hodina ještě nenastala – čekej, nebuď unaven;
Nech lháře lhát – nesnižuj se k nim;
Nauč se odpouštět, ne vypadat jako odpouštějící,
Velkorysejší a moudřejší než ostatní.

Sni a nebuď otrokem snění,
Mysli, aniž bys zbožňoval myšlenky;
Vítej stejně úspěch jako pohanu,
Nezapomínej, že jejich hlas je lživý;
Zůstaň tichý, když tvé slovo
Mrzačí darebák, aby nachytal hlupáky,
Když je celý život zničený, – a zase
Musíš vše od základů znovu vytvořit.

Uměj s radostnou nadějí vsadit na jednu kartu
Vše, co jsi s obtížemi shromáždil;
Ztratit všechno a stát se ubohým, jak dřív,
A nikdy toho nelitovat;
Buď schopen přinutit srdce, nervy, tělo
Tobě sloužit, když ve tvé hrudi
Už dávno je vše prázdné, vše spálené,
A jen vůle říká: „Jdi!“

Zůstaň prostým, když mluvíš s králi;
Zůstaň upřímný, když mluvíš s davem;
Buď přímý a pevný s nepřáteli a přáteli,-
Ať s tebou všichni počítají, když přijde čas;
Dej smysl každému okamžiku,-
Hodiny a dny neúprosně běží,-
Pak získáš celý svět,
Potom, můj synu, budeš ČLOVĚKEM!

JAK JSEM SE DOSTAL K ČCHI-KUNGU A K ČEMU HO POTŘEBUJEME

Vzděláním jsem inženýr-programátor. Absolvoval jsem postgraduální studium na Pekingské univerzitě a dva roky jsem byl na stáži v americkém centru současných počítačových technologií. Byli jsme velmi silný ročník – moji spolužáci dobře postupují v kariéře a pracující v prestižních centrech různých zemí světa. Já jsem také začal pracovat ve svém oboru v Centru programování Akademie věd Číny. A nyní se zabývám čchi-kungem a tím, co je s čchi-kungem spojeno.

Často jsem dotazován, co mě pobídlo, abych zcela změnit druh činnosti a způsob života; jak se to stalo.

Je těžké odpovědět několika slovy, protože příčiny se nejčastěji tvoří pozvolna, postupně, mají své kořeny v minulosti a nejsou viditelné, jako část ledovce pod hladinou. My však často věnujeme pozornost pouze tomu, co je na povrchu a co je zjevné. Ale v životě není vše jednoznačné (podrobněji v Příloze II).

Všichni žijeme v určitém světě, v určitém prostředí. Žijeme 50, 70, vzácně 100 let, ale potom, tak jako tak, umíráme. Náš život probíhá poměrně stejným způsobem: pracujeme, jíme, spíme, někdy se bavíme a neustále řešíme nějaké problémy. Pokusil jsem se analyzovat život mých přátel, svého okolí, rodiny a pomyslel jsem si, že je to hrůza, protože se nezabýváme svým rozvojem. Tak žili můj dědeček s babičkou, jejich rodiče… A v konečném důsledku, co po sobě zanechali, kromě některých věcí a vzpomínky na sebe v rodině a u svých blízkých? Tak probíhá život většiny lidí. Jsme nuceni pracovat, protože potřebujeme jídlo, bydlení, oblečení… Ale dnes podmínky života umožňují nejen pracovat, ale také zabývat se ještě něčím, co nám přináší radost a spokojenost...

Mnoho lidí má nějaké záliby. Přemýšleli jste o tom, co vám mohou v konečném důsledku dát? Já jsem se od dětství zabýval kung-fu v nejlepších tradicích Šao-linu a pokračoval s cvičením i na univerzitě. Ale jednou jsem se zamyslel nad tím, co mi to může dát? Co nám obecně může ke stáru dát záliba v nějakém druhu sportu? Dobře, člověk se například stane olympijským šampiónem, potom známým trenérem a autorem knih, váženým specialistou ve svém oboru. A co když si zranění vynutí přechod na jiný druh činnosti? A co mu to může dát poté, co už nebude mít sílu na sport?

A tak jsem dospěl k závěru, že když je sport a sportování pouze koníčkem, zdravotním, nebo prostě příjemným cvičením, tak je to pochopitelné a správné. Ale když o něm mluvíme jako o životním směru, jestli se stane cílem života, tak tady z mého úhlu pohledu něco chybí. Neviděl jsem v tom takovou cestu, na které je možné se neustále zlepšovat jako lidská bytost obdařená tělem a duší.

V té době jsem byl na stáži v americkém centru současných počítačových technologií. A zde se mi začaly objevovat ty samé otázky jako ve sportu: stále jsem nemohl pochopit, co je konečným cílem práce s počítačem. Samozřejmě, můžeme provádět důležité výpočty, modelovat procesy, k nimž dochází v přírodě a různých sférách lidské činnosti, které mají jak teoretický, tak praktický charakter, můžeme vytvářet výukové programy, hry… Ale má-li se stanovit cíl v díle, které člověk považuje za dílo celého svého života, tak v oblasti programování a výpočetní techniky mi zdaleka nebylo vše jasné.

A tak jsem začal pochybovat, jestli mám věnovat celý svůj život tomu, abych se zdokonaloval v tomto směru.

Začal jsem hlouběji pronikat do praxe čchi-kungu, analyzovat svůj život, své prostředí, uvědomovat si své osobní zkušenosti a znalosti. A zamyslel jsem se nad tím, jakým způsobem se rozvíjet, jak se poznat, jak poznat svoji budoucnost. Jinými slovy, je-li nějaká cesta, po které je možné dojít do té budoucnosti? A začal jsem věnovat praxi čchi-kungu všechen čas, který mi zbyl po práci v mojí hlavní odbornosti.

A pak, když jsem se ponořil velmi hluboko do praktikování některých cviků čchi--kungu, pochopil jsem, po jaké cestě musím jít. A pochopil jsem, že musíme věnovat určitý čas a energii na poznání sebe sama. Faktem je, že po celou historii rozvoje člověka jsme se zabývali pouze vytvořením a rozvojem vnějších metod. Stejně jako v každodenním životě, i ve vědě se pro nás už dávno stalo zvykem používat všelijaké vnější předměty: brýle a kontaktní čočky, mikroskopy a teleskopy, rádio a televizi, kuchyňské spotřebiče a auta… vnější zařízení, vnější nástroje, vnější metody… Proto je nejoblíbenějším způsobem rozvoje našeho světa ten vnější. Stejně jako v každodenním životě i ve vědě, technice a medicíně se rozvíjíme vnějším způsobem a potom často nevíme, jak dál. Nevěnovali jsme potřebnou pozornost metodám rozvoje nás samých, především našeho vnitřního světa.

My sami jsme velmi přesným přístrojem. Dodnes není žádný přístroj přesnější než naše tělo. Používáme svůj mozek, moudrost a znalosti k tomu, abychom se vypořádali s vnějším světem, a zpravidla nepracujeme sami se sebou. Pokud bychom věnovali stejný čas rozvoji nás samých, tak bychom možná mohli pro nás všechny, a také pro veškerý život na Zemi, udělat mnohem víc užitečného.

Znám mnoho odborníků a vědců, kteří byli na konci svého života znepokojeni tím, jak naučit mladé lidi všemu, co oni poznali za svůj dlouhý život. Když zestárli, tak pochopili, že život je velmi krátký a že existuje další oblast znalostí, kterou by bylo třeba se zabývat mnohem intenzivněji – zkoumání sebe sama. Ale jim už na to nezbyl čas. Víte, že mnozí vědci, jako Newton, Mendělejev a další se ve stáří zabývali otázkou existence Boha? Jaká síla způsobuje otáčení Země? Co určuje tyto a jiné zákony vesmíru? Jakými metodami je můžeme objevit? Jakým směrem se vydat k poznání našeho světa a toho, co je po smrti? Smrt – to je konec, nebo začátek něčeho jiného? Pokud člověk žil dlouho a hodně toho pochopil, tak kam se to poděje, když zemře? A co v případě, kdy člověk nezemře stářím, ale v důsledku nemoci? Lze tomu zabránit? Co kdyby se s tím něco dalo dělat?

Ze začátku je člověk mladý a plný sil, cítí se pánem na zemi, který všelico dokáže, dívá se do budoucna a přemýšlí o minulosti. Ale čas rychle letí a on začíná chápat hranice svých možností. Se stářím přicházejí nemoci. Nikdo si to nepřeje, ale takový je život. Po čtyřicítce obvykle mnozí začínají cítit, že přišel čas zabývat se svým zdravím.

Protože všichni máme fyzické tělo, jsou nemoci nevyhnutelné a velmi často přinášejí nepříjemnosti a problémy nejen nemocnému člověku, ale i jeho blízkým. Pak člověk kromě toho, že se necítí dobře, má bolesti a cítí beznaděj, často trpí i tím, že je nucen být odkázán na pomoc druhých. Proto bylo odedávna na prvním místě zmiňováno utrpení způsobené nemocemi1.

Na druhém místě je utrpení způsobené stářím. Všichni chtějí být mladí, plní sil a zdraví. Ale stáří, bohužel, přichází ke všem. Je neodvratné jako smrt. A její očekávání je třetím druhem utrpení. A čtvrtým je narození. Když se dítě narodí, tak pláče. Proč? Necítí se moc dobře, zřejmě je bolestivé přijít ze známého prostředí do našeho světa.

Když člověk začne chápat, že už mu nezbývá moc života, obrací svoji pozornost do minulosti, kde bylo vše známé. Na rozdíl od budoucnosti, protože budoucnost, to je odchod ze života. A co je po něm? Tehdy začíná chápat, že nezná smysl života, a přemýšlí, jak si život a mládí prodloužit, jak zjistit, co bude po smrti, co je náš duch, duše a co se s nimi stane potom, co opustí naše tělo.

Bojíte se smrti? Vždyť každý ví, že smrt je nevyhnutelná, že všichni zemřeme. Není tak důležité věřit nebo nevěřit v Boha a v posmrtný život, jako mít s tím vlastní zkušenost. Je důležité ještě před smrtí vědět, co je to smrt, protože pak se jí přestaneme bát. Vždyť člověk, jeho psychika a vědomí jsou stvořeny tak, že se obvykle děsíme neznámého. A když budeme z vlastní zkušenosti vědět, co je to smrt, když budeme moci kontrolovat proces své smrti, bude to úžasné. Víme, že pokud jde o narození, tak taková kontrola není možná, protože naše narození je na nás nezávislé. Na nás však závisí umění mít pod kontrolou příchod svého konce, a to je po určité praxi zcela reálné.

Jaký je cíl našeho života? Na to musí přijít každý sám. A pak nám bude jasnější, co je to Vesmír a svět kolem nás. A když se naučíme rozumět tomu, odkud jsme přišli a kam půjdeme po smrti, tak můžeme pochopit, kým jsme. A když člověk pochopí toto, nebude litovat marně prožitých let, protože bude rozumět sobě i svému životu, spojenému s minulostí a budoucností, spojenému s celým Vesmírem.

Každý, kdo žije zde na Zemi, zakouší utrpení, chudý nebo bohatý. Důležité je rozumět souvislostem událostí, posuzovat svůj emoční stav a brát si z každé situace ponaučení, které nám umožňuje se rozvíjet…

Čchi-kung – to je nástroj, s jehož pomocí je možné se naučit „opravovat“, zbavovat se nemocí, pochopit ve větší míře náš svět, pochopit sám sebe propojeného s celým Vesmírem, získat štěstí – životní štěstí, šťastné vztahy, štěstí plynoucí ze vzájemného porozumění, štěstí z vědomé volby své Cesty, prostě štěstí.

Proto, když se mě ptají, co je to čchi-kung a proč bychom ho měli studovat, tak někdy odpovídám otázkou: proč chodíte do divadla, proč navštěvujete koncerty? Protože se tam setkáváme s uměním. Ve výsledku něco získáváme – poznání, dobrou náladu a můžeme také zažívat štěstí.

Z hlediska toho, co můžeme získat praktikováním čchi-kungu, můžeme říct, že čchi-kung je vyšší úroveň umění seberozvoje. Přitom ještě získáváme znalosti o tom, jak se rozvíjet na této Cestě. Proto je takový druh Cesty zajímavý pro každého. Praktikování čchi-kungu nám pomáhá po celý život, stává se naší součástí. Nepodobá se to návštěvě kina nebo koncertu, na které časem zapomínáme. Tady všechno, co jste pochopili, získali, napracovali, zůstává už navždy s vámi. A obvyklý stav štěstí, který člověk ve svém životě zažívá, není takový, jaký je možno zažívat při praktikování čchi-kungu. V tomto případě vznikají zcela jiné pocity. Uvidíte, že to jsou různé úrovně štěstí. Když alespoň jednou zažijete takový stav štěstí, tak potom už navždy budete chtít praktikovat.

A velmi důležité je také to, že když praktikujete čchi-kung, rozvíjíte se a stáváte se celistvými. Získáváte moudrost, znalosti a schopnosti. Tento proces nezávisí na věku. Proto ve stáří dokážete mnohem více než obyčejný člověk, vždy pro vás bude zajímavé žít a nebudete přivázáni ke svému fyzickému tělu. Až do poslední minuty budete mít dost sil, abyste dělali to, co je třeba, a sami se můžete rozhodnout, kdy opustit své tělo.

Sü Ming-tchang

Na světě je hodně toho, příteli Horatio,
O čem se našim mudrcům ani nesnilo.
William Shakespeare

Neexistují zázraky, které by byly v rozporu se zákony přírody.
Zázraky jsou v rozporu pouze s našimi představami o těchto zákonech.
Blahoslavený Augustin

Lidský rod považuje za velmi důležitou znalost věcí pozemských a nebeských,
ale mnohem větší cenu má znalost nás samých.
Blahoslavený Augustin

Příčina klamu má kořeny ani ne tak v našem vnímání,
jako v samotné povaze lidské mysli,
která vše prezentuje podle svých vlastní měřítek,
a ne měřítky Vesmíru.
Francis Bacon

Mysli častěji na propojení všech věcí na světě,
a o jejich vztahu, neboť všechny jsou spolu jakoby propletené…
Vše je sjednoceno společným řádem a slouží k posílení toho samého světa.
Marcus Aurelius

Čung-jüan čchi-kung je jednoduchá věda o životě.
Sü Ming-tchang

1 Zmíněná klasifikace utrpení pochází z buddhismu (pozn. Mistra).

ČÁST PRVNÍ

TEORIE A PRAXE

Kapitola 1

.......

PRAMENY, FILOZOFIE, METODOLOGIE

CO JE TO ČCHI-KUNG

Pojem čchi-kung se včínštině píše dvěma znaky – čchi akung. Vevropských jazycích nejsou slova spodobným významem.

Co je to čchi

Obvykle se pojem „čchi“ překládá do jiných jazyků jako „energie“, ale význam znaku „čchi“ se podstatně odlišuje od toho, jak lidé vjazycích sevropskými kořeny obvykle pojmu „energie“ rozumí. Včínské kultuře je chápání pojmu čchi velmi širokým ahlubokým konceptem.

Ve Velkém významovém slovníku čínských znaků je upojmu čchi uvedeno kolem třiceti slov, jako například: plyn, plynné skupenství, vzduch, atmosféra, počasí, klima, mlha, duševní síla, síla, energie, životní síla organismu adalší1.

Jak můžeme pochopit, co je to čchi?

Ktomu je nezbytné získat nějak informaci spomocí svých smyslových orgánů, pochopit ji azanalyzovat. Zkusíme pocítit apochopit, co je čchi na základě vlastní zkušenosti. Za tím účelem se podíváme na nějaké smyslové vlastnosti čchi ajejí vztah kčlověku aokolnímu prostředí ataké podmínkám nezbytným pro lidský život azachování zdraví.

Takže vzduch je včínské kultuře zvykem nazývat čchi. Stejně tak kyslík, který vdechujeme. Neustále dýcháme, střídavě čchi přijímáme avydechujeme – vyměňujeme si ji sokolním prostředím. Proto je dýchání úzce spojeno snaším zdravím ajakékoli problémy sdýcháním se projevují na našem zdraví. Když člověk dýchá neharmonicky, nerovnoměrně, když má příliš krátký vdech apříliš dlouhý výdech, tak nebude žít dlouho. Některá onemocnění vedou ke zkrácení délky vdechu ve srovnání svýdechem, například astma, některá srdeční onemocnění adalší. Teď je mnohem jasnější, jakým způsobem je třeba regulovat organismus, aby se dal do pořádku – je třeba prodloužit vdech azkrátit výdech.

Nicméně ukazuje se, že rovnoměrné dýchání ještě pro dobré zdraví nestačí, protože zdraví závisí ina kvalitě vzduchu. Jinými slovy na kvalitě čchi: když je ve vzduchu nedostatek kyslíku nebo je znečištěný, tak jsou problémy nevyhnutelné. Potřebujeme čistý vzduch sdostatečným obsahem kyslíku.

Například vTibetu je velmi čistý vzduch, nejsou vněm žádné nebezpečné příměsi. Vzhledem kvysoké nadmořské výšce je vněm ale velmi málo kyslíku, aproto se tam velmi těžko dýchá. Je známo, že při kyslíkovém hladovění (při nedostatku kyslíku vkrvi, to znamená vbuňkách našeho těla azejména vmozku av srdci) se učlověka zvyšuje únava, zhoršuje se myšlení, tj. snižuje se fyzický aduševní výkon.

Počasí ateplota jsou také nazývány čchi. Apočasí může být teplé ichladné, klidné ivětrné… Víme, že při vysoké teplotě je úroveň energie vysoká apři nízké teplotě nízká. Naše zdraví je spojeno srovnováhou této energie. Je známo, že vrůzných obdobích roku je různé počasí, různá teplota vzduchu, aproto je různá ienergie. Všechny formy života jsou velmi úzce svázány súrovní energie ve Vesmíru. Proto rostliny iživočichové žijí jinak vrůzných obdobích roku av různých klimatických podmínkách.

Rozdělili jsme rok na čtyři časové úseky, na čtyři roční období: jaro, léto, podzim azimu. Včínském kalendáři není rok rozdělen pouze načtyři části jako na Západě, ale na dvacet čtyři období. Vdůsledku toho se rozeznává 24 úrovní energie neboli úrovní čchi.

Vyprávění Mistra

Toto rozdělení na mnoho ročních období umožnilo zvláště vymezit období horka aobdobí žáru, období chladného počasí, zimy avelké zimy… Alidé po mnoho staletí žili vsouladu snimi azabývali se zemědělstvím.

Tato informace napovídala, kdy ajaké rostliny je třeba zasít, kdy je třeba sklízet úrodu, jak se chovat vdobě velké zimy nebo velkého vedra. Vždyť naše tělo anaše zdraví jsou těsně svázány sklimatickými podmínkami, stěmito dvaceti čtyřmi úrovněmi čchi. Například vzimě se mnohem více lidí nachladí akašle ana jaře je mnohem více lidí postiženo mrtvicí.

Proč je tomu tak? Vzimě, kdy je chlad, je úroveň energie nízká. Ta působí na plíce azačínáme kašlat. Na jaře vše začíná růst aprojevuje se mnohem více energie Dřeva. Naše játra patří kprvku Dřevo. Když do jater přichází mnoho energie ata nejsou příliš zdravá, tak přebytek energie stoupá kmozku, ato může vyvolat mrtvici.

Bylo mi řečeno, že vMoskvě trpí velmi mnoho lidí vysokým krevním tlakem. Když ale jedou odpočívat například do Španělska, kpobřeží oceánu, kde je teplé počasí avelmi vlhké podnebí, tak se jejich krevní tlak normalizuje. Proto je někdy místo užívání léků možné změnit klima apočasí – změna počasí způsobí změnu našeho stavu.

Několik mých přátel vČíně trpělo astmatem, když ale přijeli do Kalifornie, tak súdivem zjistili, že jejich astma zmizelo. Proč? Protože se změnilo klima apočasí vjejich okolí, ato vedlo ke změnám vorganismu.

VUSA více než 80 % lidí trpí alergiemi, velmi mnoho znich alergií na potraviny, zejména na mléčné výrobky aobiloviny. Ale lidé, kteří znějakého důvodu jeli do Číny, se těchto potíží zbavili. Myslím, že mnozí zvás si všimli, že na některých místech jste se cítili velmi vitální, aktivní ana jiných unavení, bylo vám na nich nepříjemně anecítili jste se tam dobře. Alidé, kteří trpí chronickými onemocněními, vědí, že vurčitých obdobích roku apři určitém počasí se jejich potíže zhoršují. Děje se tak proto, že vnější energie působí nanáš organismus. Zvláště silně vnímají tyto změny ti, kdo trpí artritidou arevmatoidní artritidou. Obvykle cítí přicházející změny počasí dříve, než onich informují meteorologové, podle toho, jak se jejich onemocnění zhoršuje. Takovýmto způsobem můžeme zvlastní zkušenosti vidět acítit vliv energie, čchi, na naše zdraví anáš život.

Když ale mluvíme opočasí, oklimatu, mluvíme opřirozených projevech přírody. Chápeme, co se děje, když je venku horko nebo chladno. Aco můžeme říct onás samých? Oprojevech naší vlastní energie, naší vnitřní čchi?

Především si můžeme změřit teplotu apodle ní posuzovat svoji energii vurčitém okamžiku. Můžeme říct, že pro lidský organismus je normální teplota vrozmezí 36–37 °C. Když je teplota nižší než 36°C nebo vyšší než 37 °C, tak se začneme cítit špatně aonemocníme. Proto můžeme mluvit otom, že úroveň energie lidského organismu se nachází vrozmezí 36–37 °C. Ale uvnitř našeho těla mají různé části těla avnitřní orgány různou teplotu. Je například známo, že teplota srdce je vyšší než teplota ledvin. Vlivem vnějšího prostředí nebo některých dalších podmínek se teplota orgánů ajednotlivých částí těla může měnit.

Jestliže jste prostydli, tak může tělesná teplota náhle stoupnout nad 40 °C. Vté době má člověk mnohem více energie než vnormálním stavu. Proto je nezbytné přijmout opatření ke snížení tělesné teploty.

Naše zdraví je svázáno srovnováhou energie. Zdravý člověk je vždy energický ačilý, má teplé ruce anohy. Když vzniká nějaký problém, tak cítíme změnu energie. Když je jí příliš mnoho, tak se zvyšuje teplota, když je energie málo, tak cítíme slabost, letargii… Víme, že když se cítíme špatně, apřitom máme zvýšenou nebo sníženou teplotu, tak něco snaším zdravím není vpořádku.

Ale velmi často se onemocnění týká nikoliv celého těla, ale pouze nějaké jeho části nebo určitého orgánu. Když vněm vzniká infekční onemocnění nebo zánětlivý proces, tak vtéto lokální části cítíme zvýšení teploty – stane se horkou. Když se zraníte, tak se teplota může zvýšit také pouze vmístě úrazu, ane vcelém organismu.

Po nějaké době tam dochází kotoku amůžete svýma rukama vnímat, že teplota této části těla je vyšší než teplota okolních tkání. Vtom případě je pro léčení opět třeba použít metody snižující teplotu, ale nyní vkonkrétní, lokalizované části těla.

Je tu ale opačný stav, kdy nějakou část těla vnímáme jako chladnou. Atady pocity chladu obvykle ignorujeme, ikdyž části těla, které jsou oproti ostatním mnohem chladnější, také signalizují energetické narušení vorganismu. Jsem si jistý, že mnozí si všimli, že pokud jste unavení, když je úroveň energie snížená, tak je vám chladno nebo vás zebou končetiny. Obvykle chlad vzniká vmístech narušení cirkulace energie akrve.

Takže, čchi je určitá substance, která existuje vkaždém bodu vesmíru. Obsahuje tři součásti, tři složky: materiální, energetickou ainformační. První dvě můžeme změřit současnými přístroji. Ta třetí může být odhalena pouze nepřímo, při jejím působení na nějaké objekty. Rozlišujeme čchi vnější avnitřní, čchi Vesmíru ačlověka. Existuje druh čchi, jež je člověku vlastní od narození, aje druh čchi, kterou člověk může získat zokolního prostředí, shromažďovat vorganismu nebo spotřebovávat.

Co je to kung

Kung je činnost, práce, kterou je třeba vynaložit, abychom se naučili ovládat čchi. Je ktomu třeba čas aúsilí apokrok probíhá určitou rychlostí. Jinými slovy, kung je způsob měření čchi. Když budeme vycházet ztohoto překladu čínských znaků, tak čchi-kung – to je umění používání energie čchi: jejího získání zokolního prostředí, její přeměny ajejího vyzařování. Ale vširším smyslu je čchi-kung především uměním zachování svého zdraví vnormálním stavu, je to věda, je to filozofie, je to metoda myšlení, způsob energo-informační výměny sokolním světem akomunikace scelým Vesmírem.

Co je to kung-fu

Věnování času aenergie na získání mistrovství včchi-kungu – osvojení metod akumulace, přetváření apoužívání energie čchi – je obvykle nazýváno kung-fu. Pojmem kung-fu se také rozumí dosažení „hranice možného“ vlibovolné důstojné aktivitě ataké pochopení tajemství vesmíru aživota vharmonii sjeho zákony.

Zhlediska fyziky je pochopení kung-fu možné vysvětlit ještě jinak. Práce (vynaložená námaha) je rovna síle vynásobené vzdáleností (A= F x S). Avzdálenost – to je rychlost vynásobená časem (S= vx t).To znamená, že kung-fu je charakterizováno třemi faktory: silou, rychlostí ačasem.

Zde má síla pro nás neobvyklý význam. Zjedné strany je to práce, úsilí, které je třeba na zvládnutí mistrovství včchi-kungu; je to vytrvalost, sjakou žák praktikuje.

Ale většina cvičení vmnoha systémech čchi-kungu, včetně Čung--jüan čchi-kung – to jsou určité pozice suvolněním těla akoncentrací vědomí, tak zvaný „tichý“ čchi-kung. Proto zde síla je „tichá“ síla.

Tato síla vychází ze srdce nebo zbuněk organismu. Spojuje nás sokolním světem, sVesmírem. Jedna zjejích vlastností umožňuje člověku dlouhý čas (hodiny, dny, měsíce, roky) bez pohnutí praktikovat „tichý“ čchi-kung. Ale otom až později.

Čas je přirozeně doba praktikování arychlost charakterizuje, jak rychle praktikující postupuje vosvojení mistrovství. Proto kvalitní vývoj praxe čchi-kungu závisí na všech třech uvedených faktorech.

Jestliže není dobrá technika nebo vhodný učitel, který může opravit chyby aukázat správnou cestu, je možné praktikovat roky, icelý život, ale rychlost postupu na Cestě bude minimální nebo dokonce žádná. Pak bude ikung-fu rovno nule. Když praktikující použije správnou techniku acvičení věnuje mnoho času, ale málo úsilí, tak se praxe opět ukáže bezvýslednou.

Také se stává, že rychlost pokroku člověka je skutečně velká – prakticky vše chytí vletu. Iučitel je dobrý, technika je pro něj vhodná, ale věnuje málo času praxi. Tehdy se však efekty cvičení nemají možnost upevnit aneroste jejich kvalita. Vtom případě bude kung-fu také rovno nule.

Proto jsou nezbytnými podmínkami úspěchu vytrvalost asystematické cvičení pod vedením kvalifikovaného odborníka, Mistra.

SMĚRY AŠKOLY ČCHI-KUNGU

Kořeny umění čchi-kungu sahají tisíciletí hluboko. Podle některých pramenů systémy čchi-kungu existují více než pět tisíc let. Předpokládá se, že intenzivní rozvoj nastal vdobě vlády Žlutého císaře Chuang-ti (více než 2,5 tisíce let př. n. l.).

Existují různé směry aškoly čchi-kungu av závislosti na jejich cílech také rozličné metody praxe. Tradičně byly od poloviny dvacátého století rozdělovány na konfuciánské, taoistické, buddhistické, medicínské (nebo léčebné) aškoly bojových umění (nebo školy boxu).

Konfuciánský směr

Konfuciánský směr byl založen známým myslitelem Konfuciem, který žil vletech 551–470 př. n. l. (obr. 1). Ve filozofii tohoto směru převládaly etické principy. Praxe byla namířena na regulaci vědomí, zbavení se emocí, zvýšení morální kvality atvořivých schopností, zlepšení osobnosti pro obecně prospěšnou činnost. Přitom bylo třeba umět dosáhnout stavu ticha, klidu amíru.

Konfuciovy chrámy se nacházejí vmnoha částech Číny. Hlavní znich se nachází vmístě pohřbu Konfucia, vcentru krajského města Čchü-fu vprovincii Šan-tung (obr. I), kde za všech dynastií probíhaly obřady na jeho počest.

Obr. 1 Konfucius

Vprovincii Che-nan, dvacet kilometrů od chrámu Šao-lin, na okraji města Teng-feng, se zachovalo území Konfuciovy školy ajím zasazený strom (obr. II b). Jsou zde obnoveny prostory knihovny, učebny sžidlemi zté doby, obývací pokoje… Zachovala se konstrukce studny avodovodu ataké místo pro besedy apřemýšlení (obr. II a, c).

Taoistický směr

Taoistický směr patří kpůvodní starobylé čínské kultuře. Podle mnoha odborníků taoismus vznikl asi před pěti tisíci lety vpodobě různých kultů, přesvědčení afilozofických představ akomplexním učením se stal asi ve 3. stolení před naším letopočtem.

Ústředním pojmem vrůzných směrech taoismu se stalo „Tao“. Poprvé ho zmínil dnes celosvětově známý myslitel afilozof Lao-c' (5.–4.století př. n. l.) ve svém traktátu „Tao te ting“. Při praktikování hluboké meditace Lao-c' (obr. 2) uviděl to, co bychom nyní mohli nazvat původem vesmíru ajeho evolucí. Napsal, že neví, jak to nazvat, proto tomu dal jméno „Tao“ ařekl, že vesmír vznikl zTao.

Obr. 2 Lao-c‘

Dále napsal, že Tao, oněmž je možné něco říct, není skutečné Tao. Měl tím na mysli, že vesmír je ohromný aexistuje vněm mnoho zákonů apravidel, kterým je nezbytné hluboce aspecificky rozumět anelze je popsat existujícími slovy apojmy. Kromě toho se vesmír každým okamžikem mění. To, co můžeme získat apochopit, jsou relativní poznatky, ne absolutní skutečnost, protože vše se neustále mění. Proto se taoismus snaží dát metodu porozumění Tao bez fixace mysli na něčem konkrétním, abyste ho mohli procítit skrze sebe sama, svou vlastní myslí. Také první věta otom, že když hovoříme oTao, tak již nejde oskutečné Tao, znamená, že oTao nemůžeme mluvit, ale musíme ho následovat. Proto je také možné výraz „Tao“ trochu zjednodušeně přeložit jako „Cesta“. Jeho základním rysem je přirozenost, neúmyslnost, následování přírody. (Nutno podotknout, že naprosto přesný překlad dávných pojmů jedné kultury do jiného jazyka, navíc jazyka moderního, není možný. Souvisí to stím, že každá historická epocha ikaždá kultura se odlišují způsobem myšlení, porozuměním světu ipředáváním znalostí. Proto jsou tyto pojmy někdy přeloženy více než tuctem slov).

Tao

Levá část znaku Tao znamená „jít“ a„pohyb“

Horizontální linie znamená „celý svět jako celek“; dvě čárky na ní hovoří otom, že celý Vesmír se skládá ze dvou částí – jin ajang

Pravá dolní část znaku znamená „já sám“, acelá pravá část znamená „hlava“

Když se podíváme na Tao zpohledu starodávné čínské kultury, tak dokonce ze znaku aposloupnosti jeho psaní vychází celá filozofie.

Zpsaní znaku je vidět, že hlava někam jde. Ztoho je zřejmé, že Tao znamená pohyb vaší hlavy, ne nohou. Afilozofický smysl všeho současně je možné vyložit následujícím způsobem: člověk je plodem ačástí vesmíru, proto je třeba, aby jeho rozvoj byl vsouladu svšeobecnými kosmickými zákony.

Vprůběhu svého bytí se člověk rozvíjí, musí se měnit asměřuje kpochopení toho, že Vesmír je jednotný. Aproto je vše vněm propojeno: vcelém Vesmíru existují jednotné zákony apravidla pro přírodu apro lidskou společnost. Musí se stát pochopitelnými azřejmými Člověku jako části Vesmíru, amusí být respektovány každým jednotlivým člověkem icelou společností. Když si to člověk uvědomí apřijme svým srdcem, stane se harmonickým acelistvým jako Vesmír amůže vněm působit kdekoli, vkaždém bodu prostoru ačasu, apřitom plnit své Lidské asoučasně iVesmírné Poslání.

Právě vtomto smyslu je Tao Cestou, cestou rozvoje všeho existujícího, libovolné formy života asamozřejmě také Člověka, od prosté existence kporozumění achápání světa, Života, anakonec kprozření. Aproto umění výuky můžeme nazvat Tao-učením.

Obecně je koncepce chápání Tao velmi široká ahluboká. Proto se vtaoismu snaží předávat metody porozumění Tao bez přidržování mysli na něčem konkrétním, aby to každý mohl pochopit skrze sebe, svými pocity avlastní zkušeností, vlastním rozumem avědomím.

Vyprávění Mistra

Dnes můžeme všeobecně říct, že Tao je zcela obyčejné slovo: nějaká cesta, stezka – to je Tao. Ale to je viditelné Tao. Existuje ještě Tao, které označuje cestu lidského života. To je neviditelné Tao. Proto zde máme na mysli na jedné straně osobní životní Cestu ana druhé straně Tao světa kolem nás, to znamená Tao přírody aTao Vesmíru. Pro přírodu aVesmír Tao označuje také Cestu jejich rozvoje apro nás pak množství zákonů nebo principů Vesmíru.

Protože jsme malým vesmírem, tak vše, co se stane sVelkým Vesmírem, je pro nás Zákonem apravidly, kterými se musíme řídit. Proto je pro nás Cesta rozvoje Vesmíru, Cesta rozvoje Přírody – Tao. Anaše Cesta musí odpovídat Cestě okolního světa. Když mluvíme oTao, máme na mysli sjednocení Cesty rozvoje Přírody aČlověka. To znamená, že naše životní Cesta musí být vsouladu sCestou rozvoje Přírody acelého Vesmíru.

Nyní se objevilo mnoho knih, vjejichž názvu je slovo „Tao“; například „Tao akupunktury“, „Tao přípravy jídla“, „Tao byznysu“… Ale původní Tao vknize Lao-c' znamenalo zcela konkrétní Tao – Tao Člověka aTao Vesmíru.

Vdávných dobách vČíně rozlišovali několik částí životní pouti člověka, několik etap.

Oprvním bodu životní pouti existuje mnoho knih aje rozdělen namnoho témat: jak komunikovat sostatními lidmi, jak být zdravý, jak obchodovat, jak se zabývat politikou amnoho, mnoho dalších. Vtomto bodu jsou zahrnuty všechny sféry lidského bytí. Zahrnuje také Tao rozvoje sebe sama. Když Lao-c' psal oTao, nerozlišoval vtéto koncepci detaily odkazující na různé směry, nemluvil zvlášť oživotě, obchodu, politice nebo zdraví… Předložil celkový obraz. Adíky tomu, že knihy Lao-c' se nevztahovaly kurčité jedné sféře našeho života, jsou dodnes studovány představiteli různých profesí. Vtěchto knihách je uveden celkový obraz činnosti člověka, celého jeho života abytí. Lao-c' vyjádřil své myšlenky jednoduchým asrozumitelným jazykem. Dokonce ifilozofické koncepce jsou popsány velmi přístupným jazykem, proto vypadají pochopitelně aprostě. Když otom všem čteme vjeho pracích asrovnáváme to snašimi znalostmi, se svojí současnou zkušeností, tak chápeme, jak moc je to pro nás užitečné. Můžeme si uvést alespoň jeden příklad spojený svodou.

Lao-c' sledoval pohyb vody vrůzných situacích aučinil celou řadu zajímavých filozofických závěrů. Napsal, že voda je velmi měkká, nikdy snikým nebojuje, ničemu se neprotiví. Akdyž je něco vyšší než ona nebo se objeví něco vysokého, tak se hned pohybuje dolů. Ale to je charakteristika vody pouze zjedné strany. Zdruhé strany voda vše naplňuje – dává všemu potravu. Aproto se Lao-c' snažil lidem vysvětlit, jak se stát slabým, měkkým, ale přitom dát všemu možnost nasytit se abýt pro vše užitečný. Ale tato měkkost aslabost ve skutečnosti takové nejsou, protože Lao-c' vypozoroval idruhou situaci: vedle jeho domu byl kámen, na který každý den kapala voda apodlouhé době vytvořila vtomto kameni otvor. Proto Lao-c' napsal, že tolerance apoddajnost neznamená slabost. Jinými slovy, když jste tolerantní kdruhým, vůbec to neznamená, že jste slabí.

Zučení starých myslitelů je třeba pochopit jejich způsob myšlení, jejich filozofii. Velmi mnoho lidstvo naučili, ale nejdůležitějším byl princip neustálých změn. Ukazovali nám, jak se vše neustále mění, aučili nás následovat vživotě změny, které vtomto světě přicházejí.

Jak pochopit Te

Pojem „Taoismus“, který se stal pro nás již dávno běžným, se objevil na hranici nové éry, po úplném sloučení učení oTao aTe (dobrá síla, dělající dobré skutky) filozofie jin ajang, koncepci ducha shen aučení onesmrtelnosti. Taoismus náleží ktradici praktikování „vnitřní alchymie“. Vtaoistickém směru dominuje trénink mysli atěla současně. Trénink mysli vsobě zahrnuje „tao-jin mysli“2 – metodu cvičení, která umožňuje dosáhnout „ticha mysli“ astavu čchi-kungu, okterém budeme mluvit dále. Posílení fyzického těla aprodloužení života je určeno ktomu, abychom zvládli pochopit smysl života aosvojit si metody rozvoje člověka, jeho duše aducha. Proto metody tréninku věnují stejnou pozornost fyzickým cvičením irozjímání opřírodě, meditaci, touze podrobit svoje „Já“ jedinému proudu Tao.

První taoistický chrám se nachází vPekingu – chrám Bílých oblaků. Je nazýván chrámem Lao-c'. Ale za taoistické území jsou považovány hory Wu-tang-šan (obr. III).

Buddhistickýsměr

Buddhistický směr je vmnohém blízký taoistickému. Vzniká na hranici nové éry, jako výsledek proniknutí buddhismu zIndie do Číny.

Obr. 3 Gautama Buddha

Buddhismus patří mezi nejstarší světová náboženství. Křesťanství je mladší opět století aislám odvanáct století. Základy mu dal princ Siddhártha Gautama (obr. 3; IV) zrodu Šákjů, žijící vpátém století před naším letopočtem vúdolí Gangy. Jako putující poustevník dostal jméno Šákjamuni („poustevník zrodu Šákjů“) apozději Buddha („osvícený“). Čtyřicet let putoval po osídlených místech údolí Gangy avykládal svoje učení, předváděl zázraky azanechal zde žáky. Odešel ve věku 80 let – buddhisté to nazývají „velkým přechodem do nirvány“.

Říká se, že Buddha přišel znovu na Zemi po nekonečném množství znovuzrození proto, aby ukázal lidstvu cestu, jak se zbavit utrpení – vtom spočívá jeho mise. Acesta spasení je vbuddhismu univerzální pro všechny, bez ohledu na sociální prostředí, množství majetku, rasovou příslušnost nebo úroveň vzdělání. Vědci zkoumající buddhismus to považují za důvod, proč se rozšířil zIndie do mnoha zemí astal se světovým.

Vyprávění Mistra

Když se už Šákjamuni chystal opustit tento svět aodejít do jiného, všichni jeho pokročilí žáci kněmu přišli pro slova na rozloučenou. Prosili ho, aby jim na rozloučenou řekl, co mají dělat. Šákjamuni rozpřáhl ruce, ukázal na okolní svět aneřekl ani slovo. Jeden zžáků to nepochopil apoprosil Šákjamuniho, aby shrnul, co učil během čtyřiceti let. Šákjamuni odpověděl, že vůbec nic neříkal anic neučil. Proč takto odpověděl? Šákjamuni na konci svého života velmi hluboce ado šířky rozuměl světu. Ave srovnání stímto jeho porozuměním vše, co říkal svým žákům dříve, bylo zanedbatelné. Při rozšíření rozsahu vnímání našich smyslových orgánů získáváme mnohem více poznatků ookolním světě. Atehdy unás vzniká úplně jiný vhled apanoramatické vidění. Kromě toho, každý moment se Vesmír mění ato, co můžeme vnímat, je velmi omezené arelativní. Šákjamuni věděl achápal, že vše se mění alidé se mění také. Vtomto světě není nic trvalé. To, co říkal dříve, se vztahovalo kminulému, ane kbudoucímu. Proto nedovolil svým žákům, aby vmysli měli něco trvale, beze změny. Aprávě proto nemohl říct svým žákům, co mají dělat.

Šákjamuni chtěl svými metodami dosáhnout toho, aby jeho žáci získali osvícení, aby ioni mohli vnímat svět skrze svoji vlastní zkušenost avlastní kanály vnímání. Jeho učení ukazovalo cestu, která jeho samého přivedla kosvícení: poustevnictví, utrpení, neustálá dlouhá meditace arozsáhlé znalosti.

Včínské kultuře jsou buddhismus ataoismus rovnocenné avzájemně dobře koexistují. Nestojí proti sobě, ale zaměřují se na různé metody praxe. Buddhisté se například více zaměřují na přírozenou podstatu ana rozdíl od taoistů zanedbávají stav vlastního fyzického těla. Vbuddhismu vycházejícím ze zkušeností tisíců mnichů existují tisíce různých metod meditace. Jsou spojené srůzným typem myšlení různých lidí. Říká se, že vbuddhismu existuje 84tisíc metod, které umožňují lidem praktikovat. Když se každý den naučíme jednu metodu, tak za kolik let se je můžeme všechny naučit? Vtaoismu je těchto metod mnohem méně – pouze 3 600. Zde je třeba 10 let pro seznámení se stěmito metodami, po jedné každý den.

Na rozdíl od taoistů, buddhisté chápou život jako řetězec utrpení anekonečných inkarnací v„kruhu znovuzrození“. Věří, že pouze neustálé zdokonalování může pomoci překonat karmu adosáhnout osvícení astavu Buddhy.

Většina fenoménů vbuddhismu je považována za iluzorní, proto jsou metody výuky cíleny na regulaci emocionálního stavu, rozjímání arozpuštění vědomí v„absolutní skutečnosti“.

Buddhovy ostatky byly po kremaci rozděleny mezi kmeny, se kterými se stýkal během života, abyly pro ně postaveny kultovní stavby. Za jednu znejuctívanějších relikvií – mimořádně posvátnou – jsou považovány Buddhovy zuby. Pro jejich uložení se stavěly speciální Chrámy zubu, se kterými je možné se setkat vIndii, na Srí Lance avČíně(obr.V).

Obr. 4 Bódhidharma (Ta-mo)

Vyprávění Mistra

ZÁKLADNÍ PRVKY SYSTÉMŮ ČCHI-KUNGU

Vyprávění Mistra

Obr. 8

CO JE ČUNG-JÜAN ČCHI-KUNG

Vyprávění Mistra

Vyprávění Mistra

Vyprávění Mistra

Vyprávění Mistra

VÝUKA VSYSTÉMU ČUNG-JÜAN ČCHI-KUNG

Vyprávění Mistra

Zmateriálů třetí celosvětové konference medicínskéhočchi-kungu

Vyprávění Mistra

Vyprávění Mistra