Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Miloš Nosek

Sluneční hodiny

Návrhy, realizace a příklady z domova i ze světa

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401

jako svou 7899. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Alena Švecová

Návrh a grafická úprava Ing. Martina Mojzesová

Fotografie na přední straně obálky – Klementinum, Praha, 2008

Počet stran 184

První vydání, Praha 2021

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2021

Cover Design © Ľubomír Mojzes, 2021

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-271-4047-3 (ePub)

ISBN 978-80-271-4046-6 (pdf)

ISBN 978-80-271-3023-8 (print)

Autor knihy děkuje všem, kteří mu pomohli zlepšit její obsah, ať již připomínkami a radami či poskytnutím snímků, zvláště firmě G4D, s. r. o., Praha za poskytnutí snímků pořízených dronem a British Sundial Society za zaslaný snímek z Otley.

Úvodem

Sluneční hodiny patří k nejstarším časoměrným přístrojům. Jsou památkou měření času i vývoje vědy a techniky. Naukou o slunečních hodinách, zvanou gnómonika, se zabývali význační astronomové a matematici. Stala se váženou disciplínou, která nalezla místo na univerzitách a přispěla i k rozvoji jiných věd. Ještě v 18. století byla přednášena na některých vysokých školách. Před šesti sty lety byly sluneční hodiny jen časoměrným zařízením, zatímco od 17. a 18. století, kdy se již užívalo mechanických hodin, se zvýšila též jejich funkce estetická. V dnešní přetechnizované době přitahují zájem díky své jednoduchosti a „věčnosti“ fungování. Vždyť i po stoletích na nich Slunce stále stejně, přesně a spolehlivě ukazuje čas.

Ve světě patří sluneční hodiny k památkám popisovaným a oceňovaným v mnoha publikacích. U nás jsou neprávem opomíjeny a setkáváme se s názorem, že sluneční hodiny mají v dnešní době jen výtvarnou úlohu. Pokud jsou však správně spočítány, navrženy, realizovány či restaurovány, mohou i dnes plnit funkci přístroje pro měření času.

Zdobené hodiny (Rakousko, Mutters, MN)

Jedním z důvodů malého zájmu o sluneční hodiny může být zdánlivá změť čar na jejich mnohdy již málo čitelných číselnících nebo veliká rozmanitost druhů těchto hodin. Pro nezasvěceného pozorovatele působí poněkud záhadně. Zákonitosti, podle nichž sluneční hodiny pracují, jsou v knize ilustrovány na fotografiích. Snímky konkrétních situací na hodinách z domova i ze zahraničí poslouží jako podklad k poskytnutí rad či jako inspirace při výběru vhodného typu hodin, který by si zájemci chtěli pořídit.

Kniha se věnuje především hodinám, které jsou na stanovišti trvale instalovány, a seznámí čtenáře s podstatou nejrozšířenějších typů slunečních hodin, s nimiž se může setkat. Sluneční hodiny udávají čas odlišným způsobem než hodiny řízené mechanickým strojkem či krystalem. Pokud se časové údaje liší, řada těch, kteří o této odlišnosti nevědí, si řekne, že sluneční hodiny nemohou čas určit přesně. Seznámený pozorovatel však ví, proč je mezi časovými údaji rozdíl, a na slunečních hodinách s bohatou gnómonickou náplní může odečíst i další údaje. Po přečtení této publikace můžete být oněmi „zasvěcenými“ i vy.

Gnómonicky chybné (Vysoké Mýto, MN)

Obsah knihy je rozdělen do čtyř částí. V první jsou připomenuty základy potřebné pro pochopení činnosti hodin. Čtenář se zde seznámí s různými typy hodin, časovým rozsahem, kdy jsou funkční, a údaji, které může z hodin odečíst. Druhá část se zabývá nejčastějšími typy slunečních hodin a jejich vlastnostmi. Ve třetí části jsou uvedeny zásady, které je třeba při návrhu a realizaci hodin dodržet. Poznat sluneční hodiny blíže umožňuje čtvrtá část knihy, ta popisuje i méně obvyklá řešení hodin.

Pod vlivem domněnky, že stačí jen instalovat ukazatel a zaznamenávat polohu stínu, vznikla řada hodin, jež nemohou být funkční. V mnoha případech to je škoda vynaložené námahy, a přitom by stačilo seznámit se s pravidly gnómoniky nebo se poradit s těmi, kteří tato pravidla znají. Poměrný počet chybných hodin není znám, ale odborná veřejnost odhaduje, že každé třetí sluneční hodiny jsou gnómonicky chybné (nemohou správně fungovat). Čtenář se v knize dočte, jak takové chybné hodiny poznat.

Hodiny oceněné v mezinárodní soutěži [115]

Snahou autora nebylo detailní zpracování problematiky s vysoce odborným výkladem jen pro zasvěcené. Záměrem bylo vysvětlit a přiblížit základy gnómoniky názorně a srozumitelně co nejširšímu okruhu čtenářů.

O sluneční hodiny je zájem jak u nás, tak v zahraničí. Příznivci slunečních hodin se sdružují ve spolcích, které pomáhají při vzniku nových a opravě starších, šíří znalosti o tomto fenoménu, evidují hodiny apod. Vypisují se mezinárodní soutěže o nejlepší návrh či originální realizaci slunečních hodin. Jsou známa jména osob, které nám svá díla zanechaly. V zemích, kde mají sluneční hodiny bohatou tradici, se v rámci jedné obce nebo regionu budují stezky slunečních hodin. Zajímavé jsou také nápisy na slunečních hodinách. Konstruktéři vymýšlejí nové aplikace nebo využívají principů v gnómonice nezvyklých, aby vytvořili nová či netradiční řešení hodin. Se slunečními hodinami se lze setkat i na různých neočekávaných místech. Jako číselník lze využít třeba i anténu pro satelitní příjem. Existuje široká plejáda typů slunečních hodin, na něž už v této knize nezbylo místo. Může však na ni navázat další, která se bude věnovat právě těmto aspektům.

Hodiny s kalendářními čarami (Děčín, MN)

Hodiny na satelitní anténě (Německo, Krippen, MN)

1

Základní informace oslunečních hodinách

Pro vysvětlení principu apopisu činnosti slunečních hodin je třeba připomenout základy astronomie azavést terminologii, která bude vknize používána. Udávání času azpůsob jeho měření lze provádět různými způsoby. Vnásledující kapitole je vysvětlen rozdíl mezi měřením času tak, jak jej používáme vběžném životě, ačasem, který udávají sluneční hodiny. Dříve než se kniha začne podrobně zabývat jednotlivými typy slunečních hodin, seznámí se čtenář sněkterými jejich všeobecnými vlastnostmi (pracovní doba, zobrazení časových akalendářních údajů), které se vzávislosti na typu slunečních hodin mohou lišit.

1.1Základy astronomie

Na začátku řady knih oslunečních hodinách se připomínají astronomické znalosti. Tato kniha uvádí jen nejdůležitější zákonitosti, potřebné pro pochopení činnosti slunečních hodin. Pro detailnější seznámení lze doporučit například literaturu [1], [20], [11] a[17].

1.1.1Souřadnicové soustavy

Aby astronomové mohli přesně určit polohy hvězd či planet, zavedli pojem světová sféra. Je to myšlená koule nebo někdy jen polokoule, vjejímž středu stojí pozorovatel, který se nachází na povrchu Země. Pro určení polohy na světové sféře byly zavedeny různé souřadnicové soustavy.

Slovem „souřadnice“ je míněna dvojice sférických souřadnic (úhlů), které jednoznačně určují polohu bodu (hvězdy, planety, měsíce apod.) na nebeské sféře. Jde oobdobu zeměpisných souřadnic délky ašířky. Liší se zavedením aurčením základní roviny (například rovníku), základního směru (například místního poledníku) apojmenováním. Existuje celá řada soustav. Následující popis odpovídá stanovištím na severní polokouli Země.

První soustava – obzorníková – vychází znašeho stanoviště, na obrázku 1.1a označeného písmenem O. Pro zjednodušení si můžeme představit, že široko daleko není žádný kopec, jsme na rovině. Bod, na kterém stojíme, je vlastně středem obzorníkové soustavy. Polohu Slunce vtéto soustavě udáváme pomocí výšky (h) aazimutu (a) Slunce. Tyto souřadnice jsou vyznačeny fialovou barvou.

Obr. 1.1 Souřadnicové soustavy

Pro potřeby měření času nám nejlépe poslouží rovníková souřadná soustava dle obrázku 1.1b. Prodloužíme-li zemskou osu, se světovou sférou se protne ve dvou bodech – severním světovém pólu ajižním světovém pólu. Takto prodlouženou zemskou osu nazveme světovou osou. Světový rovník si představíme jako rovinu kolmou na světovou osu, která prochází naším stanovištěm amá svůj střed vnašem stanovišti. Tuto rovinu nazveme rovinou rovníku. Při porovnání Země svelikostí světové sféry je její velikost nepatrná. Vzhledem ktomu můžeme střed roviny rovníku umístit jak do našeho stanoviště, tak do středu Země. Obě roviny není nutné rozlišovat.

První souřadnici vrovníkové soustavě nazýváme deklinace aznačíme ji δ (písmeno řecké abecedy delta). Její velikost počítáme od rovníku směrem ksevernímu pólu od 0° do 90° skladným znaménkem nebo od rovníku směrem kjižnímu pólu od 0° do 90° se záporným znaménkem. Druhou souřadnicí je hodinový úhel t.

1.1.2Vzájemná poloha Země aSlunce

Země vykonává několik pohybů. Nejpatrnější jsou dva – rotace kolem vlastní osy aobíhání kolem Slunce. Země se otáčí kolem své osy jednou za den ajednou za rok oběhne Slunce. Rotace Země kolem své osy je příčinou zdánlivého pohybu Slunce po obloze. Denní dráha Slunce se nám jeví jako oblouk, který začíná východem Slunce akončí jeho západem. Mění se osvětlená aneosvětlená část zeměkoule – střídá se den anoc.

Dráha Země není kruhová, nýbrž eliptická. Slunce leží vjednom jejím ohnisku avzdálenost Země od Slunce se vprůběhu roku mění; je-li mu nejblíže, je vpřísluní, je-li nejdále, mluvíme oodsluní.

Dle 2. Keplerova zákona jsou obsahy ploch opsaných průvodičem planety (spojnice planety aSlunce) za stejný čas stejně velké. Vdůsledku toho je pohyb Země kolem Slunce nerovnoměrný. Plyne zněj, že oběžná rychlost Země se zmenšuje se vzrůstající vzdáleností od Slunce. Nejrychleji se Země pohybuje vpřísluní, nejpomaleji vodsluní. Časový interval od jarní (20. 3.) do podzimní rovnodennosti (23. 9.) trvá 186 dní, kdežto druhá polovina roku 179 dní (rozdíl celého týdne). Navíc zemská osa není krovině zemské dráhy kolmá, ale je od kolmice odkloněna o23°26'. Obě uvedené skutečnosti mají za následek, že zdánlivý pohyb Slunce po obloze je nerovnoměrný.

Obr. 1.2 Roční oběh Země

Zdánlivá denní dráha Slunce po obloze se během roku mění. Slunce mění místa, kde vychází akde zapadá, rovněž se během roku mění délka „světlého dne“ a„tmavé noci“. Vdobě jarní apodzimní rovnodennosti Slunce vychází na východě azapadá na západě. Vtomto období je délka dne adélka noci shodná. Po jarní rovnodennosti se bod východu Slunce posunuje od východu směrem kseverovýchodu, bod západu Slunce od západu směrem kseverozápadu. Den se prodlužuje anoc zkracuje, deklinace δ se zvětšuje. Dosáhne-li deklinace největší kladné hodnoty, nastává letní slunovrat. Obvykle to bývá 21. června. Tehdy je nejdelší den anejkratší noc vroce. Slunce na své pomyslné denní dráze vystoupí nejvýše nad obzor. Vychází před 4. hodinou azapadá po 20. hodině.

Potom se body východu azápadu Slunce posunují směrem kvýchodu, respektive kzápadu. Den se zkracuje aSlunce každé poledne vystoupí níže než předchozí den. Kolem 23. září nastává podzimní rovnodennost. Výška Slunce vpoledne idélka dne se vnásledujícím období zmenšují až do zimního slunovratu. Obvykle 22. prosince je největší záporná deklinace Slunce anastává zimní slunovrat. Slunce unás tehdy vychází kolem 8. hodiny azapadá přibližně v16 hodin.

Změnu zdánlivé denní dráhy Slunce lze zobrazit několika způsoby. Na obr. 1.3 je znázorněno, jak se mění výška aazimut Slunce při jeho východu či západu vzávislosti na ročním období.

Obr. 1.3 Pomyslná dráha Slunce

Obr. 1.4 Polohy Slunce vpravé poledne [22]

Během roku je poloha Slunce ve stejnou denní dobu různá. Toto lze ilustrovat nejlépe na jednoznačných okamžicích během dne (východ azápad Slunce, okamžik pravého místního poledne). Zatímco Slunce vychází při letním slunovratu na východoseverovýchodě, při zimním slunovratu vychází na východojihovýchodě. Analogicky Slunce zapadá při letním slunovratu na západoseverozápadu, při zimním slunovratu zapadá na západojihozápadu.

Pravé místní poledne je časový okamžik, kdy je Slunce na své zdánlivé denní dráze nejvýše (vrcholí) asvou polohou na obloze ukazuje přesný jih. Poloha Slunce vokamžiku pravého místního poledne pro slunovraty arovnodennosti je patrná zobrázku 1.4.

1.2Typy času

Sluneční hodiny by neměly být jen dekorací, ale hlavně časoměrným přístrojem. Zpravidla jsou navrženy tak, aby udávaly pravý sluneční čas místního poledníku. Vnásledujících článcích jsou uvedeny různé druhy času, ačím se navzájem liší.

1.2.1Pásmový čas

Před zavedením pásmového času se používala soustava místních časů. Srozvojem dopravy se však tato soustava stala komplikací abrzdou. Například železnice ve Spojených státech amerických se řídily podle 75 různých místních časů, takže bylo opravdu velké umění zjistit, jak dlouho vlastně vlak pojede. Proto byl v19. století zaveden pásmový čas.

Země je rozdělena na 24 časových pásem. Vkaždém časovém pásmu platí stejný čas aod sousedního se liší o1 hodinu. Každé pásmo používá čas poledníku, který prochází jeho středem. Základním časovým pásmem je pásmo, ve kterém platí UTC – koordinovaný světový čas. Středem pásma je nultý poledník, který prochází Královskou observatoří vGreenwichi (předměstí Londýna).

Středem druhého pásma je poledník 15°. Tento poledník prochází například Jindřichovým Hradcem. Má časový údaj o1 hodinu vyšší, než je čas světový. Tento čas nazýváme středoevropský (SEČ). Pro zřejmost časového posunu bývá tento pásmový čas označován jako UTC+1. Obdobně je to sdalšími pásmy UTC+2 pro východoevropský čas, UTC+3 pro moskevský čas atd.

Na západní polokouli je čas oproti UTC posunut zpět – například vNew Yorku (USA) platí časové pásmo UTC-5. Ideální by bylo, kdyby jednotlivá pásma rozdělila Zemi na přesné pruhy široké 15°. Zpraktických důvodů se stanovily takové tvary časových pásem, které se přizpůsobují hranicím států či jiných územních celků. Některá časová pásma používají čas, který se od UTC neliší ocelý počet hodin, nýbrž opůlhodiny, či dokonce očtvrthodiny.

Od roku 1652 se čas vPraze řídil pravým místním časem pražským, který je o2 minuty a18 sekund opožděn oproti času středoevropskému. Čas udával stín Mariánského sloupu. Jeho stín dopadal vpravé poledne na poledník, vyznačený vdlažbě. Je to poledník pro 14°25'17" východní délky, tzv. pražský poledník. Mariánský sloup, který byl 3. listopadu 1918 svržen, byl vlétě roku 2020 instalován na původním místě. Od té doby dopad jeho stínu na poledník opět určuje pravé místní poledne. Středoevropský čas byl unás zaveden 1. října 1891.

1.2.2Letní čas

Vdobě vydání této knihy se vzemích Evropské unie během roku užívaly dva časy – pásmový (vnašem pásmu SEČ) aletní (vnašem pásmu středoevropský letní čas – SELČ). Vúnoru 2018 se skupina poslanců Evropského parlamentu pokusila oprvní krok ke zrušení střídání standardního aletního času. Spustila veřejnou internetovou anketu, ve které se obyvatelé EU mohli kotázce střídání letního astředoevropského času vyjádřit. Ze 4,6 milionů platných odpovědí vyplynulo, že většině respondentů – konkrétně 84 % – posouvání ručiček tam azpět vadí. Vbřeznu 2019 bylo rozhodnuto, že střídání bude zrušeno vroce 2021.

Pokud bude letní čas zrušen, komplikace, které jeho zavedením vznikly nejen pro hodináře, pominou. Autor záměrně texty oletním astředoevropském čase vknize ponechal. Doufejme, že budou jen vzpomínkou na někdejší dobu. Může se však stát, že bude naopak trvale zaveden letní čas.

Letní čas je označení systémové úpravy měření audávání času. Používá se vletních měsících aužívá čas, který je vůči pásmovému času o1 hodinu posunut dopředu. Poprvé byl použit vroce 1916 vNěmecku aRakousko-Uhersku, jehož součástí bylo naše území. Používal se do roku 1918. Znovu byl unás zaveden za druhé světové války.

Vdobě platnosti letního času používáme čas UTC+2, tedy je unás odvě hodiny více než na greenwichském poledníku. Po skončení platnosti letního času dochází knávratu ke středoevropskému času.

Na přelomu roku 1946 byl dokonce zaveden „zimní čas“, který znamenal naopak posunutí času dozadu. Tento čas byl zaveden zákonem č. 212/1946 Sb. Tento zákon zmocňuje vládu, aby nařízením zavedla odchylku od středoevropského času – zimní čas – aurčovala jeho počátek akonec. Při jeho zavedení vroce 1946 došlo kposunutí oproti středoevropskému času ojednu hodinu méně (oproti letnímu středoevropskému času dokonce odvě hodiny).

Na přelomu let 2018/2019 probíhaly odvojím čase ajeho střídání během roku diskuze. Před rozhodnutím, jaký jednotný čas zvolit, začali moderátoři diskuzí pro zjednodušení označovat čas užívaný vobdobí, kdy letní čas neplatí, jako zimní. To je však vrozporu svýše uvedeným zákonem, který je dosud platný jak vČeské republice, tak na Slovensku.

1.2.3Časová rovnice

Mechanické (krystalové) hodiny užívají čas rovnoměrný, kdy je každá sekunda, minuta ahodina během dne aroku stejně dlouhá. Údaj našich hodinek vychází ze středoevropského času, tj. času odpovídajícího času středního poledníku tohoto pásma. Ve střední Evropě je to poledník svýchodní zeměpisnou délkou 15°. Pokud bude vnásledujícím textu použit termín středoevropský poledník, vztahuje se na poledník suvedenou zeměpisnou délkou.

Čas, který udávají sluneční hodiny – pravý (sluneční) čas – rovnoměrný není. Jak zmiňuje literatura [10], orozdílnosti obou časů věděli již před třemi sty lety pařížští hodináři, kteří si do erbu vepsali heslo „Slunce ukazuje čas šalebně“. Vdalším textu nebudeme brát vúvahu platnost letního času.

Jak bylo uvedeno vpředchozí kapitole, dráha Země kolem Slunce není kruhová, nýbrž eliptická. Slunce leží vjednom jejím ohnisku. Vzdálenost Země od Slunce se vprůběhu roku mění azdánlivý pohyb Slunce po obloze není rovnoměrný. Sluneční hodiny udávají pravý sluneční čas R, který díky uvedeným faktorům neplyne rovnoměrně. Vůči užívanému středoevropskému času se liší.

Při zavedení rovnoměrného času, který udávaly mechanické hodiny, bylo třeba rovnoměrný čas nějakým způsobem definovat. Proto se zavedl tzv. střední sluneční čas T, který odpovídá stejně dlouhým hodinám. Střední sluneční čas byl uměle vytvořen pro odstranění výše uvedených nerovnoměrností. Představuje vlastně, kolik by ukazovaly sluneční hodiny, kdyby existovalo nějaké Slunce (označíme ho jako střední Slunce), jehož zdánlivý pohyb kolem Země by byl ideální anaprosto pravidelný po celý rok.

Při porovnání časového údaje odečteného zhodin slunečních az ručičkových (například řízených krystalem) dochází kodchylce, která často vede kdomněnce onesprávnosti údaje slunečních hodin. Rozdíl obou časů však iu přesně zhotovených („přesně jdoucích“) slunečních hodin vyplývá zodlišného stanovení obou typů času az platnosti fyzikálních principů.

Hodnoty rozdílu časů pravého R astředního T udává tzv. časová rovnice (E). Ta vyjadřuje nepravidelnosti pravého času vzhledem ke střednímu. Hodnoty časové rovnice jsou zřejmé zgrafu na obr. 1.5. Největší odchylka mezi oběma časy během roku činí zhruba ±16 minut.

Kladné hodnoty časové rovnice nastávají ve dvou obdobích:

•mezi 15. dubnem a14. červnem,

•mezi 31. srpnem a24. prosincem.

Pravé Slunce tehdy přichází do poledníku dříve než myšlené Slunce střední.

Záporné hodnoty časové rovnice nastávají vobdobích:

•mezi 14. červnem a31. srpnem,

•mezi 24. prosincem a15. dubnem.

Vtomto období je pravý čas pozadu. Slunce přichází do poledníku později než myšlené Slunce střední. Ve dnech 15. dubna, 14. června, 31. srpna a24. prosince je časová rovnice rovna nule. Tehdy je údaj středního apravého slunečního času shodný.

Obr. 1.5 Grafická podoba časové rovnice

Největší odchylky nastávají ve dnech:

•11. 2., kdy je časový údaj na slunečních hodinách o14 min 16 sekund později,

•3. 11., kdy naopak o16 minut 28 sekund odečteme časový okamžik na slunečních hodinách dříve, než nastane dle správně jdoucích hodinek.

Podstatně menší odchylky nastávají ve dnech:

•14. 5. o3 minuty 40 sekund,

•26. 7. o6 minut 31 sekund.

1.2.4Rozdílnost časů

Jednotlivé okamžiky během dne (východ Slunce, pravé místní poledne nebo západ Slunce) nastávají na stanovištích sodlišnou zeměpisnou délkou (umístění na polednících) vrůznou dobu. Rozdílu zeměpisné délky 1° odpovídá časový rozdíl 4 minuty, rozdílu zeměpisné délky 1' odpovídá časový rozdíl 4 sekundy.

Protože hodiny zpravidla ukazují místní čas, musí korekce zahrnout nejen odchylku pravého slunečního času od středního (E), ale ičasovou odchylku způsobenou odlišnou zeměpisnou délkou stanoviště (ΔL).

Posunutí si ukážeme na příkladu slunečních hodin vJesenici (okres Rakovník). Zeměpisná délka vtomto místě je 13°28' – viz obr. 1.6. Rozdíl vůči střednímu poledníku našeho časového pásma je 1°32', tomu odpovídá časový rozdíl 6 minut 8 sekund. Jednotlivé okamžiky dne (např. východ či západ Slunce, pravé místní poledne) nastávají na tomto stanovišti o6 minut 8 sekund později než na středním poledníku časového pásma.

Vdůsledku výše uvedeného časového posunutí dochází na tomto stanovišti ke shodě časového údaje slunečních anáramkových hodin jen dvakrát vroce (19. září a13. prosince) – viz obr. 1.7. Knejvětší časové odchylce dojde 11. února, kdy se sluneční hodiny zpozdí o20 minut 21 sekund. Kdalším odchylkám pak dojde 26. července, kdy se sluneční hodiny budou zpožďovat o12 minut a40 sekund, a3. listopadu, kdy se sluneční hodiny budou předbíhat o10 minut a18 sekund.

Obr. 1.7 Korekční křivka pro Jesenici

Obr. 1.6 Časový posun pro Jesenici

Po většinu roku se hodiny na tomto stanovišti vůči náramkovým hodinám zpožďují. Podstatně větší časové rozdíly jsou pro stanoviště na západním avýchodním okraji naší republiky. Například město Aš (12°11') leží oproti středoevropskému poledníku o2°49' západněji. Slunce zde vrcholí o11 minut a16 sekund později než vmístě ležícím na poledníku 15°. Naopak Český Těšín (18°37') leží oproti středoevropskému poledníku o3°37' východněji. Slunce tam vrcholí o14 minut a28 sekund dříve.

Přepočet pravého místního času na středoevropský (středoevropský letní) nebo naopak určení SEČ (SELČ) zúdaje pravého místního času pro Olomouc ilustruje obrázek 1.8.

Obr. 1.8 Vztahy mezi časy

Obr. 1.9 Časový posun pro stanoviště se zeměpisnou délkou 6°6'

Jednotlivým typům času arozdílům mezi nimi se autoři věnují do různé hloubky [7] (str. 24–37), [20] (str. 17–22), [27] (str. 23–33). Rozdílnost pravých místních časů ve stejnou dobu velmi dobře ilustruje obrázek 1.9.

1.3Základní části slunečních hodin

1.4Rozdělení slunečních hodin

1.4.1Princip činnosti slunečních hodin

1.4.2Přemístitelnost slunečních hodin

1.4.3Umístění slunečních hodin

1.4.4Tvar číselníku

1.4.5Orientace slunečních hodin

Typ hodin

vodorovné

1.4.6Použité materiály atechnologie

1.5Pracovní doba slunečních hodin

1.6Časové údaje na slunečních hodinách

1.7Kalendářní údaje na slunečních hodinách

Table of Contents

Úvodem

1 Základní informace o slunečních hodinách

1.1 Základy astronomie

1.1.1 Souřadnicové soustavy

1.1.2 Vzájemná poloha Země a Slunce

1.2 Typy času

1.2.1 Pásmový čas

1.2.2 Letní čas

1.2.3 Časová rovnice

1.2.4 Rozdílnost časů

1.3 Základní části slunečních hodin

1.4 Rozdělení slunečních hodin

1.4.1 Princip činnosti slunečních hodin

1.4.2 Přemístitelnost slunečních hodin

1.4.3 Umístění slunečních hodin

1.4.4 Tvar číselníku

1.4.5 Orientace slunečních hodin

1.4.6 Použité materiály a technologie

1.5 Pracovní doba slunečních hodin

1.6 Časové údaje na slunečních hodinách

1.7Kalendářní údaje na slunečních hodinách