Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Clark Bernie

Jin jóga
Ucelený průvodce teorií i praxí

Přeloženo z anglického originálu The Complete Guide to Yin Yoga: The Philosophy and Practice of Yin Yoga, Second Edition vydaného nakladatelstvím Wild Strawberry Productions, 2019.

Credits for Art and Photography:
Chapters 3, 4 and 7: Photographs of Cherise Richards are by Christy Collins. Copyrighted 2011 by Bernie Clark. Photographs of Bernie Clark, Carla Johnson, Chervelle Richards, Diana Batts, Lisa Papez and Nathalie Keiller are by Tom Belding (www.tombelding.com). Copyrighted 2019 by Bernie Clark. Chapter 6: p. 218: “Collagen Fibers,” reprinted, by permission, Matthew P. Dalene and the Rensselaer Polytechnic Institute; p. 221: “Connective Tissues,” reprinted from Gray’s Anatomy, 38th Edition,
The Anatomical Basis of Medicine and Surgery, p. 76, by Pearson Professional Limited 1995 and with their kind permission; p. 226: “Types of Synovial Joints,” reprinted, by permission, Produnis of the Wikimedia Share Commons.

Přeložil Vojtěch Ettler

Design obálky Lenka Blažejová
Sazba Magda Kadlecová
Jazyková redakce Marie Hajdová
Korektury a rejstřík Alena Tůmová
Odpovědná redaktorka Lenka Kubelová

Počet stran 368
První vydání, Praha 2020

Vydal Nakladatelský dům Grada
pod značkou Alferia
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 7587. publikaci

Vytiskl PBtisk a. s.

Text © Bernie Clark, 2019
Translation © Vojtěch Ettler, 2020
Czech edition © Grada Publishing, a. s., 2020

978-80-271-1561-7 (ePub)
978-80-271-1560-0 (pdf)
978-80-271-2449-7 (print)

KATALOGIZACE V KNIZE – NÁRODNÍ KNIHOVNA ČR

Clark, Bernie, 1953-
[Complete guide to yin yoga. Česky]
Jin jóga : ucelený průvodce teorií i praxí / Bernie Clark ; s předmluvou Sarah Powersové ; přeložil Vojtěch Ettler. -- První vydání. -- Praha : Alferia, 2020. -- 363 stran
Přeloženo z angličtiny -- Vydal Nakladatelský dům Grada pod značkou Alferia. -- Obsahuje bibliografii, bibliografické odkazy a rejstřík

ISBN 978-80-271-2449-7 (brožováno)

* 796.012.62:[233-852.5Y+ 221.3] * 796.012.62 * (035) * (084.11)
– jin jóga
– ásany
– příručky
– obrazové publikace

796 - Sport. Hry. Tělesná cvičení [20]

Pro Nathalii, která přijala mé přesvědčení,
že jin je skutečně in!

PŘEDMLUVA K DRUHÉMU VYDÁNÍ

Jin je bezesporu in! Za těch osm let od chvíle, kdy tato kniha vyšla poprvé, se praktikování jin jógy neskutečně rozšířilo. Dnes už většina jógových studií v Severní Americe běžně nabízí alespoň jednu lekci jin jógy týdně, mnohé z nich dokonce nezůstávají u jedné. Často trvá dlouho, než se „ze dne na den“ dostaví úspěch, ale průkopnické úsilí Paula Grilleyho a Sarah Powersové, které ani po třiceti letech neochabuje, konečně přineslo sladké ovoce. Jin je všude, což mě velice těší, protože rovnováhy je zapotřebí v každém ohledu.

První vydání knihy Jin jóga: Ucelený průvodce navazovalo na můj první počin, YinSights (Jinspirace, v češtině dosud nevydáno – pozn. překl). S postupem času se učíme novým věcem a rozevíráme svůj úhel pohledu. Od sepsání YinSights uplynulo několik let a já pocítil potřebu rozvinout, co už bylo řečeno, zaměřit se více na samotnou praxi jin jógy a méně na obecnou teorii a historii jógových směrů. V druhém vydání onoho pokračování, které právě držíte v rukou, se tato potřeba projevila ještě naléhavěji. Dozvíte se zde ještě mnohem více o cvičení jin jógy jako takovém a do textu jsem zařadil nové podkapitoly: o tom, jak a proč při cvičení používat pomůcky, o praktičtějším přístupu s jasným zaměřením na procvičované oblasti a o tom, proč hot jin není oxymóron, ale může naopak mnoha lidem významně prospívat. Dále jsem se věnoval i významu námahy při odbourávání chatrnosti organismu, o povaze tečení tělesných tkání a o důležitosti protipoloh, doplněných o jejich přepracovaný seznam, a to včetně podrobného popisu sestavy zlaté zrno vytvořené Paulem a Suzee Grilleyovými. Jin jógové pozice a jejich varianty pro rozličné tělesné typy jsou názorně ukázany na mnoha nových fotografiích, fyziologii tkání a povahu energetického těla vysvětluje stručné shrnutí založené na současných vědeckých poznatcích o fasciích a buněčné signalizaci a obecně text doznal spousty dalších drobných změn a úprav, jejichž vyjmenování by bylo příliš zdlouhavé.

Méně prostoru je v tomto vydání věnováno životním příběhům průkopníků a prvních učitelů jin jógy: Sarah Powersové, Paulu Grilleymu a jeho mistru Hirošimu Motojamovi. Jejich životopisy jsou stále k dispozici, ale abych uvolnil místo novým tématům, sám Paul mi navrhl, ať je přesunu na internet. Tudíž čtenáře, které by zajímalo zjistit o Paulovi, Sarah a dr. Motojamovi více, laskavě odkazuji na portál YinYoga.com nebo na osobní webové stránky samotných učitelů. Dále v tomto vydání chybí jedna konkrétní ásana, se kterou jsem nikdy doopravdy nesouzněl: velbloud. Podle mého názoru se jedná o příliš jangovou pozici, aby ji bylo možné cvičit v jinovém stylu, a tak jsem si ji dovolil vyřadit (s Paulovým svolením – ačkoli milovníci velblouda stále mají možnost prozkoumat ji na uvedeném webu). Náhradou za ni jsem přidal pozici mostu, kterou jsem si postupně oblíbil jako velice jinové prohnutí vzad. Doufám, že se bude líbit i vám.

Další zásadní změnou je snížení důrazu na tradičně uváděné blahodárné účinky jednotlivých ásan. Účinky jsou samozřejmě stále důležité, ale mnozí učitelé jógy se během staletí uchylovali k tvrzením, která nejsou podložena důkazy nebo rovnou fungovala jako záměrná nadsázka. Přinejlepším odkazují na neověřitelné zkazky, které je sice možné přijmout jako důkaz, ale nelze je považovat za „tvrdá“ vědecká data.

Jednou za mnou po lekci jin jógy přišla jedna ze studentek. Svědomitě docházela na cvičení každou neděli večer už rok a chtěla se podělit o něco důležitého. „Před rokem,“ začala, „jsem trpěla hodně silnou chronickou bolestí zad. Ať jsem dělala, co jsem dělala, nic nepomáhalo. Ale stačilo rok chodit na tvoje lekce jin jógy a záda jsou úplně v pořádku, jako nová!“ Opětoval jsem její rozzářený úsměv a s radostí jsem s ní tu úžasnou novinu prožíval. Když se ovšem se mnou ona dáma vesele rozloučila, ptal jsem se sám sebe: „Co ji vlastně vyléčilo?“ Velmi rád bych věřil, že to skutečně bylo praktikování jin jógy nebo má výuka, ale ve skutečnosti – netuším. Možná ji uzdravilo to, že se naučila věnovat pozornost svým pocitům a prožitkům. Možná jí pomohlo zklidnění dechu. Možná se jí ulevilo díky tomu, že si jednou týdně mohla odpočinout od partnera. Nebo že se stala součástí stejně naladěné komunity. Nemohu na základě jedné zkušenosti tvrdit, že jin jóga vás zbaví bolesti zad, avšak rozhodně není pochyb, že bolesti dotyčné ženy zmizely. To je prostě fakt. Na cvičení jógy je zkrátka něco léčivého, i když nedokážeme vědecky přesně popsat, co to je.

Jak se můj přístup k učení vyvíjel, v současnosti raději uvádím jen takové účinky, které jsou dobře zmapované a prokázané, a o starodávných domněnkách, které by při podrobném přezkoumání neobstály, se nezmiňuji. Dobrou zprávou je, že věda mnohým uváděným přínosům skutečně přitakává. Nedávné výzkumy fascií například prokázaly existenci různých drah napomáhajících optimálnímu zdraví. Obdobně se provádějí i vědecké studie o rizicích určitých pozic, a kde jsou dobře zdokumentovány, tam je v tomto novém vydání zahrnuji.

„Pomíjivost,“ prohlásil Buddha. „Vše podléhá změně.“ Nestálost je jediná jistota. Praxe jógy se dále vyvíjí, stejně jako to, jak ji chápeme a učíme. Kdoví, co může obsahovat příští vydání této knihy, ale jsem si jistý, že ať budoucnost nabere jakoukoli podobu, jin bude stále in.

PŘEDMLUVA K PRVNÍMU VYDÁNÍ

Mnoho čtenářů mé prvotiny YinSights: A Journey into the Philosophy & Practice of Yin Yoga (Jinspirace: Za filozofií a praxí jin jógy, v češtině dosud nevydáno –pozn. překl.) mi napsalo, jak moc se jim kniha líbila a jaké požehnání v praktikování jin jógy nalezli. Kromě spousty e-mailů se také nasbíraly příspěvky na internetovém fóru YinYoga.com, které se dožadovaly ještě podrobnějších informací: jak se pozice popsané v knize zaujímají a jak se z nich bezpečně vrací, jak provádět jin jógu pro horní polovinu těla, jestli je prospěšná i v mimořádných, specifických případech a tak dále. Nemálo čtenářů se vyptávalo na historii taoismu, který vývoj jin jógy do značné míry utvářel a ovlivňoval. Postupně rostla poptávka po druhém vydání YinSights, které by se těmito a dalšími detaily praxe jin jógy zabývalo.

Bohužel se vyskytl problém technického rázu: přidání dalších informací k textu YinSights by z něj udělalo nepraktický tlustospis. Už tak měla kniha přes čtyři sta stran, a kdybych zařadil odpovědi na všechny otázky, které čtenáři pokládali, výsledná kniha by byla příliš objemná. Druhé vydání se tedy nezdálo jako dobré řešení. Naštěstí se vyskytla příležitost tuto potíž vyřešit nikoli vytvořením doplněného vydání, ale sestavením zcela nové knihy, která by se cíleněji zaměřovala na praxi jin jógy a její přínosy a méně prostoru by věnovala filozofii a vývoji jógy jako takové. Onu knihu právě držíte v rukou.

Jin jóga: Ucelený průvodce na mnoha místech přebírá informace z YinSights, ale poznatky z předchozí knihy významně rozvádí. Jin jogíni, kteří YinSights četli, v některých částech rozpoznají doslovně převzaté pasáže, ale zároveň zde naleznou rozšířený popis jin jógových ásan, více sestav s větším rozptylem témat a pozice uzpůsobené k procvičení horní poloviny těla. Pozornost je také věnována speciálním případům, například jak cvičení jin jógy upravit v těhotenství nebo co dělat pro samotné početí. V neposlední řadě se zde nachází úplnější rozbor vlivu jin jógy na fascie a svaly.

Účinky jin jógy samozřejmě nezůstávají jen u těch tělesných, takže tato kniha rovněž popisuje nezanedbatelné blahodárné působení praxe jin jógy na úrovni duševní, emoční i energetické. Doufám, že Jin jóga: Ucelený průvodce bude prospěšný čtenářům, kteří už jin jógu znají, a nováčky inspiruje, aby na vlastní kůži okusili jinovou složku prožívání. Koneckonců, jin je in!

PŘEDMLUVA SARAH POWERSOVÉ

Podoba jógy se v průběhu věků ustavičně měnila a mění, ale v zásadě lze říci, že jóga je tříbení pozornosti. To, čemu se věnujeme a s jakým nastavením to děláme, výrazně ovlivňuje naše prožívání sebe sama i svého okolí. V józe se soustředíme jak na tvar (tělo a tkáně), tak na beztvárnost (dech, energetické kanálky a stavy mysli). Tyto vzájemně propojené prvky reality na sebe neustále působí, jsou jinem a jangem života, a v józe tyto polární energie rozvíjíme a uvádíme v rovnováhu skrze zakoušení svého těla/mysli. Pro většinu z nás je nejpřirozenější začít tím nejhmatatelnějším, tedy tělem (jang), které nám při cvičení poslouží jako vstupní brána k hlubším prožitkům. Jak postupně přestáváme být roztěkaní a upevňuje se nám tělesné zdraví, většina aspirantů dříve nebo později projeví zájem o to, co se nachází pod povrchem. To bychom mohli nazvat jinovým aspektem skutečnosti, který se váže ke všemu subtilnímu. Jinový aspekt jógy odhalíme jedině právě tím, že uvolněně a ve správném rozpoložení soustředíme svou pozornost.

Když se studenti pustí do cvičení jógy, třeba aby si ulevili od stresu, dostali se do formy nebo jenom proto, že doprovázeli kamaráda, budou hned zkraje praxe naváděni k tomu, aby největší podíl pozornosti upnuli na fyzickou podobu pozic, které se snaží zaujmout. Díky tomu cvičení zůstává bezpečné, a jak se učíme pozice integrovat, naše tělesné prožitky nám přinášejí čím dál více radosti, cítíme se zdravěji a setrvávat v pozicích je větší zábava. Při umném vedení se nakonec upřímní aspiranti začnou zajímat nejen o vnější podobu jógy, ale také o vnitřní proměnu, kterou jóga nabízí – nebo jak by řekl Bernie, začnou se obracet „yin-side“, do nitra a k jinu. To je chvíle, kdy na povrch vyvěrají hlubší stránky jógy.

Soustředit se na koloběh dechu, všímat si vjemů vznikajících a zanikajících ve fyzickém těle, pozorovat proměnlivé pocity v emocionálním těle a uvědomovat si prostor mysli včetně jednotlivých myšlenek v mentálním těle, to vše je součástí jógy. Toto spřažení nebo propojení těla, srdce a mysli se odráží v blahodárných účincích, které zdaleka přesahují pouhé rozvíjení ohebnosti nebo síly. Anglické slovo health (zdraví) vychází ze staroanglického základu s významem „whole“ (celistvý). Jóga nás navrací do přirozeného stavu celistvosti – do stavu rovnováhy mezi naší jinovou a jangovou podstatou.

Jestliže do své praxe jógy zařadíme jinový, klidnější aspekt, nastoupíme tím cestu k fyzické/emocionální/mentální vyváženosti, protože se otevřeme jemnějšímu a kontemplativnějšímu způsobu prožívání, místo abychom jako obvykle podlehli agresivnějším impulzům, které na nás dorážejí. To nám pomůže zmírnit patologické krajní výkyvy našeho chování, které nás vychylují z rovnováhy, připravují nás o pozornost a odnímají nám radost z žití. Jangová energie je bezesporu potřeba, aby našemu jinovému nitru dodávala vitalitu, ale jemnější kvality jinu v nás zase vyrovnávají impulzivnost jangu. Pokud cítíte, že život až příliš často nevypadá tak, jak byste si přáli, pak vás pradávné umění hlubokého naslouchání, naladění se na niternou, jemnější stránku vaší jinové povahy, která přesahuje pouhé myšlení, může nasměrovat k uzdravení.

Jin jóga pod vedením zkušeného učitele tuto příležitost přeorientovat pozornost a obrátit se do svého nitra nabízí. Také v různých ohledech až překvapivě ovlivňuje naše fyzické tělo. Je prostá, ale mnohdy obtížná. Poskytuje nám dlouhé chvíle vnitřního ticha, při kterých si můžeme začít všímat, co se skutečně děje právě tady a právě teď. Může v nás vyvolat záblesky porozumění, které nás motivují k významným změnám v našem životě nebo nám pomohou přijmout, že to, co se nám děje, je přesně to, co se dít má. Možná zjistíme, že se postupně otevíráme prožívání takovému, jaké je, pronikáme do něj a přestáváme zarputile vzdorovat a hýčkat si pocit sebelítosti.

Ti, kteří se chtějí učit józe a těžit z její praxe, naleznou v této knize nedocenitelného rádce. Bernie je už dlouhá léta mým žákem a přítelem. Znám ho jako hloubavého a oddaného učitele, který svými workshopy, texty i webovou stránkou pomohl mnoha hledajícím. Prostřednictvím této knihy s námi sdílí své vlastní zkušenosti a poznatky, s touhou inspirovat každého, kdo chce dosáhnout skutečného zdraví a celistvosti. Na stránkách níže najdete popsané tělesné účinky jin jógy a zároveň se vám dostane vysvětlení, jak nám jin jóga prospívá energeticky, emočně i mentálně. Popis jin jógové praxe zachází do hloubky, ale zároveň jsou jednotlivé ásany vylíčeny přehledným a prostým způsobem, díky čemuž je můžete plně prožít. Pro zájemce je shrnuta i historie jógy obecně a jin jógy konkrétně.

Vřele vás tedy zvu, abyste se prostřednictvím studia a praxe jin jógy nechali vést k otevření svého nitra.

Sarah Powersová

New York, září 2011

PODĚKOVÁNÍ

Ukazuje cestu neohroženě a soucitně
zástup všech našich předků učitelů,
kterým se s vděčností klaníme.
Z „Touching the Earth“ („Dotykání se Země“),
gáthy kláštera Plum Village ve Francii

Psaní knihy začíná jako samotářský počin, ke kterému by ovšem nikdy nedošlo bez podpory zvenčí. Cestou, během všech těch zaseknutí a opakovaných pokusů, nás doprovázejí přátelé, kteří nám dávají sílu pokračovat. Je mnoho lidí, jimž bych rád vzdal díky za to, že se na vzniku této knihy podíleli. Prvně bych chtěl poděkovat Paulu Grilleymu, že mi vlastně celý projekt vnukl a že mi představil učení, které vám v této knize předkládám. Neskonalé díky patří mé první učitelce jin jógy, Sarah Powersové, která mi pomohla pochopit, jak mám zpomalit a cvičit jógu pozorně a uvědoměle. Samozřejmě bych o jin józe nemohl vůbec psát nebýt všech mých dalších učitelů, kterým se s vděčností klaním.

Vytvoření knihy vyžaduje zanícenou podporu celého týmu lidí, kteří odvádějí anonymní práci v pozadí. Chtěl bych poděkovat mnoha lidem za jejich účast a přispění. Figurantkám, které v této knize můžete vidět na fotografiích: Carle Johnsonové, Cherise Richardsové, Chervelle Richardsové, Dianě Battsové, Lise Papezové a Nathalii Keillerové – děkuji! Fotografům Christy Collinsové a Tomu Beldingovi – děkuji! Provozovatelkám jógových studií, kde jsme fotografie pořizovali: Glorii Lathamové ze Semperviva Yoga Sstudios, Vancouver, Britská Kolumbie, a Emily Le Bihanové z Yoga Spirit and Wellnes, Burnaby, Britská Kolumbie – děkuji! Pilar Wymanové za vytvoření rejstříku – děkuji! Danii Sheldonové za mnohonásobnou redakci a úpravy – děkuji! Tanii Cheffinsové za pečlivou korekturu – děkuji! Ještě jednou Nathalii Keillerové za čtení prvních pracovních verzí – děkuji! A Alex Hennigové za všechnu její práci s rozvržením a sazbou textu, obálkou a znovuzprovozněním portálu YinYoga.com – mockrát děkuji!

Závěrem chci požehnat a poděkovat všem studentům, které jsem měl tu čest vést: nejlepší způsob, jak se něčemu naučit, je zkusit to učit. Právě moji žáci mi byli těmi nejlepšími učiteli.

UPOZORNĚNÍ: Než se pustíte do uvedených cvičení, ujistěte se prosím, že je to ve vašich možnostech: konzultujte svůj úmysl praktikovat jógu se svým lékařem nebo odborníkem na zdravotní péči. Rady a návody v této knize nemají nahradit odborný lékařský postup, a pokud se nacházíte v péči lékařů, měly by sloužit pouze jako doplněk. Ačkoli se při sestavování cvičebních instrukcí v této knize dbalo na jejich správnost a nezávadnost, nemůžeme přijmout zodpovědnost za žádné neblahé následky, které by vám praktikování jógy přivodilo. Pokud máte o jakémkoli aspektu praxe pochybnosti nebo se necítíte dobře, vyhledejte lékařskou pomoc. Než se pokusíte o konkrétní jógovou pozici, přečtěte si prosím její kontraindikace, abyste se přesvědčili, jestli je pro vás daná ásana vhodná, či nikoli. Nezapomínejte na rozmanitou škálu možností, kterými lze pozice upravit do přijatelnější podoby. Cvičte s jasným záměrem a buďte pozorní.

ÚVOD

Moderní jóga vzešla z pomyslného lesa mnoha odlišných jógových stylů s mnoha různými záměry. Jeden konkrétní „strom“, který v tomto úrodném lese zhruba před tisícem let vyrostl, se nazývá hatha jóga, což znamená jóga síly. Hatha jóga se od ostatních stromů v jógovém lese lišila tím, že jejím hlavním účelem bylo posílit tělo a připravit ho na jiné formy jógy. Těmi mohly být meditační praktiky vedoucí k osvobození a osvícení, ale zároveň mohla hatha jóga připravit cestu i k rozvoji temných sil a černé magie. Mnozí hatha jogíni prosluli coby obávaní bojovníci a nechávali se najímat jako žoldáci.

Dnes na Západě většinou hatha jógu známe jako cvičení, kterým posilujeme své zdraví a pomáhá nám ke zklidnění. Pouze zřídka dnešní aspiranti jógy usilují o duchovní probuzení, ačkoli pokud by se dostavilo, málokdo by se bránil. Důvody, proč dnes chodíme na jógové kurzy, sahají od hledání pevného zdraví po hledání pevných vztahů. Skutečnost, že se dnes vůbec do nějakých jógových kurzů lze zapsat, je sama o sobě velmi nová: v dřívějších dobách se žádné kurzy nepořádaly – učili jste se tím, že jste vysedávali u nohou svého mistra. Když jste měli štěstí, předal vám vše, co se naučil od svého vlastního učitele, ale ono předávání si žádalo spoustu let horlivého studia a praxe.

Ze stromu hatha jógy vyrašilo mnoho silných větví. Původní cvičení spíš než na tělesné pozice neboli ásany kladlo daleko větší důraz na dech a energetická gesta rukou i celého těla, kterým se říká mudry. Ásany se do středu zájmu vrátily teprve za posledních sto let, a to ve vzkvétajících západních formách hatha jógy. V současnosti různých větví existují desítky: ty nejstarší se jmenují Iyengar jóga a Šivananda jóga, zatímco některé z těch nejmladších a nejokrajovějších výhonků nesou názvy jako aqua jóga, dance jóga, kozí jóga nebo jóga s vínem a čokoládou. Většina těchto moderních stylů hatha jógy se zaměřuje na fyzické zdraví a mentální a emocionální pohodu.

S touto modernizací hatha jógy se některé její prvky vytratily. V původní podobě věnovala stejnou pozornost jak silovým, svalovým pohybům, které by se daly označit za jangové praktiky, tak mírnějším cvikům na uvolnění hlubších tkání, například kloubních spojení, které by se daly označit za jinové praktiky. Jenže tato jinová stránka jógy byla zatlačena do pozadí a „uklizena“ do několika jemnějších stylů (třeba restorativní jógy) a meditačních technik, které přitahují jen opravdu zapálené jogíny. Jedná se o nešťastné opomenutí, protože aspirant tím pozbyl možnost utužit zdraví nejen celého těla, ale i srdce a mysli.

Tato kniha prozkoumává právě onu polozapomenutou polovinu: jin jógu. Uvede vás do filozofických základů polarity mezi energiemi jin a jang a osvětlí blahodárné účinky, které se při rozšíření vašeho cvičení o jinovou složku dostaví. Tyto účinky jsou značné a prostupují všemi rovinami života, od fyzického zdraví po vyrovnanou mysl i emoce.

Praxe jin jógy je zde popsána poměrně dopodrobna, ale žádná kniha nemůže nahradit dobrého učitele. Pokud vás láká tuto část jógového lesa prozkoumat hlouběji, vyhledejte ve svém okolí instruktora jin jógy, se kterým si budete rozumět. Jako u veškerého jógového cvičení, sama teorie nestačí: musíte se pustit do praxe. Je zábavné a poučné číst si o tom, jak a proč dělat jin jógu, ale její skutečnou hodnotu pochopíte teprve tehdy, když se sami ocitnete na podlaze. Takže… než se dáte do čtení, zvedněte se z pohovky či židle, položte si na podlahu polštář a pokračujte vsedě nebo vleže na zemi. Klidně měňte polohy, jak uznáte za vhodné, ale zůstaňte na podlaze tak dlouho, jak jen to bude možné. Už tím totiž začínáte praktikovat.

1
CO JE JIN JÓGA?

Cílem života není nalézt dokonalost;
cílem života je nalézt jednotu.

Moderní jóga je hluboce zakořeněna ve východním mysticismu, vdevatenáctém století byla opepřena gymnastikou azápasením apostupně nabrala podobu vyhovující západní mentalitě.1 Dnešní jóga praktikovaná na Západě je naprosto jedinečná av historii nemá obdoby: cvičíme západní jógu kvůli účinkům, které si my zápaďané přejeme. Nejsou to účinky ledajaké aprávě jimi se tato kniha bude zabývat. Pokud už jógu nějaký čas cvičíte, možná zjistíte, že jste praxi zakoušeli jenom zpoloviny adostupných prospěšných účinků jste vnímali jenom omezenou část.

Tou druhou polovinou je totiž jin jóga. Většina dnešních proudů jógy jsou dynamická, aktivní cvičení, která pracují pouze spolovinou našeho těla, tou svalovou, tj. s„jangovými“ tkáněmi. Jin jóga nám dává možnost procvičit itu druhou polovinu, hlouběji umístěné „jinové“ tkáně vpodobě vazů, kloubů, fasciálních sítí nebo ikostí. Všechny tkáně našeho těla jsou důležité apotřebují péči, abychom dosáhli optimálního zdravotního stavu avitality.

Procvičovat klouby?! Není to nebezpečné? Ano ine. Záleží na tom, jak to děláme – můžeme bezpečně procvičovat iklouby, pokud na to jdeme rozumně. Pokud snimi budeme pracovat chybně, rozhodně si můžeme ublížit, ale to platí ojakémkoli cvičení.

Když řekneme, že jin jóga představuje onu druhou polovinu, že působí na hlubší tělesné tkáně, jsme teprve na začátku obsáhlého vymezení toho, čím vším vlastně jin jóga je. Nejprve je třeba podívat se na definice základních principů polarity jin jógy ijógy jako takové, abychom pochopili obecné záměry jógového cvičení anásledně mohli prozkoumat specifické účinky apostupy vlastní jin józe.

Existuje bezpočet důvodů, proč se do praktikování jógy pustit – dosažení optimálního fyzického zdraví je pouze jedním znich. Mnoho lidí hledá vjóze úlevu od stresu, který jim život přináší. Jiní chtějí prohloubit svou meditační praxi nebo prostě jen umět přítomněji prožívat každodenní koloběh. Jak sami zjistíte, jóga obecně ajin jóga zvlášť mají blahodárné fyzické, mentální, emoční aenergetické účinky, apro některé nabízejí iduchovní posun. Jaký přínos bude mít praxe pro vás, závisí do značné míry na vašem záměru.

To, jak cvičíte, je zrovna tak důležité jako to, co cvičíte. Život má své jinové stránky ajangové stránky. Praxe jógy má rovněž své jinové ajangové zřetele, které se projevují daleko nad rámec konkrétních pohybů apozic prováděných při cvičení. Jin je poddajný, odevzdaný apečující. Dokonce iběhem aktivního, upoceného jangového cvičení si můžeme osvojit jinovou vnímavost, která nám dovolí znaší praxe získávat mnohem více. Ipři aktivním jangovém životním stylu můžeme přijmout jinový postoj smíření, který nám pomůže cítit upřímnou spokojenost.

Jin jóga může sloužit ke stejným cílům aúčelům jako jakákoli jiná jógová škola. Budeme sice cvičit jinak, ale největší roli hraje to, jak ke cvičení přistupujeme. Důvody, proč se józe věnovat, opravdu závisejí hlavně na tom, jaký je náš osobní, konkrétní záměr. Když budete mít oúčincích jin jógy dobrý přehled, můžete si svůj vlastní záměr díky tomu dokonce lépe ujasnit.

Některým studentům tento styl jógy zpočátku připadá poněkud nudný, pasivní nebo příliš jemný, ale záhy přijdou na to, že kvůli dlouhému setrvávání vásanách může představovat docela výzvu. Jin jóga je prostá, ale to neznamená, že je snadná. Vpozicích můžeme zůstávat minutu, ale klidně idvacet!

UPOZORNĚNÍ: Jin jóga, kterou zde popisujeme, není restorativní jóga. Pokud jsou tkáně, které chcete procvičovat, jakkoli poškozené, dopřejte si čas na uzdravení, než se vrátíte kpravidelné praxi.

JIN AJANG

Naším životem prostupují opakující se vzorce. Rozhlédněte se kolem azjistíte, kolik jich vás obklopuje. Podívejte se nahoru: uvidíte to, co je vysoké. Podívejte se dolů: uvidíte to, co je nízké. Zaposlouchejte se: uslyšíte to, co je blízko, ato, co je daleko. Zaměřte svou pozornost dovnitř: možná ucítíte špičku nosu nebo temeno hlavy. Pak se vám třeba připomenou bříška prstů na nohou. Nahoře, dole… blízko, daleko… to je jen několik přívlastků, kterými můžeme popsat vzorce života acelé existence. Všechny vzorce se zakládají na protikladech. Vzorec šachovnice se zakládá na protikladu světlé atmavé. Vzorec života, když oněm zapřemýšlíte, je postaven na protikladu dobrých ašpatných období. Taoisté věří, že když se protikladné elementy podaří uvést do rovnováhy, dostaví se harmonie azdraví.

Udržování rovnováhy není statický proces. Představte si typické pákové váhy: dvě misky na rameni zavěšeném vbodě uprostřed. Když se na obě misky položí stejně těžký předmět, váhy se začnou mírně houpat, jako kyvadlo. Kdyby byla jedna strana těžší, váhy se nahnou arovnováha se ztratí. Ikdyž jsou ovšem obě strany zatíženy totožně, vprostřední oblasti stále dochází kmírnému kmitání. Toto vyvažování představuje návrat kcelistvosti azdraví.

Jin

Jang

Tmavý

Světlý

Studený

Horký

Pasivní

Aktivní

Vnitřní

Vnější

Plný

Dutý

Pomalý

Rychlý

Tlumený

Jasný

Dolů

Nahoru

Podstata

Účel

Voda

Oheň

Hmota

Energie

Tajuplný

Zřejmý

Ženský

Mužský

Měsíc

Slunce

Země

Nebe

Noc

Den

Sudý

Lichý

Drak

Tygr

Plastický

Elastický

Staří Číňané prostřední bod, do kterého se navracíme, nazývali tao.2 Tao je klid uprostřed všeho dění, cesta vedoucí do středu. Onen střed je zde neustále, třebaže my vněm příliš často nepřebýváme. Kdykoli ho opustíme, přijímáme vlastnosti jinu nebo jangu.

Jin ajang jsou relativní pojmy popisující dvě tváře existence. Stejně jako dvě strany mince ani jin nemůže existovat bez jangu ajang bez jinu. Doplňují se. Jelikož bytí nikdy neustrne, to, co je jin aco je jang, se nepřetržitě mění aneustává vpohybu.

Staří Číňané si všimli, že vše má jinové, nebo jangové rysy. Oba pojmy existovaly už vkonfucianismu azmiňují se onich inejstarší taoistické spisy. Povaha jinu odkazuje na stinnou stranu hory nebo řeky. Jang odkazuje na slunečnou stranu. Stín nemůže existovat bez světla asvětlo může být světlem jedině tehdy, když se vymezí vůči tmě. Tím pádem vidíme, jak iv tom nejstarším pojetí těchto výrazů vystupují rozeznatelné vzorce.

Není nic jako absolutní jin ani absolutní jang. Vždy je zapotřebí kontext: vkontextu světla odpovídá jinu temnota ajangu jas. Vjiných souvislostech jin popisuje to, co je relativně hustší, těžší, nižší, skrytější, poddajnější, ženštější, tajemnější apasivnější. Jang charakterizuje opak: co je řidší, lehčí, vyšší, zřejmější nebo svrchnější, mužštější adynamičtější. Soupis na předchozí straně uvádí úplnější seznam protikladů. Počet relativních kontextů, vnichž můžeme jin ajang pozorovat, je samozřejmě neomezený.

Jin obsahuje jang

Podívejte se znovu na symbol jinu ajangu na začátku této podkapitoly. Vidíte tu bílou tečku včerné stočené slze? Dokonce iv temnotě jinu se nachází světlo jangu ataké naopak. Vsouvislosti steplotou řekneme, že teplejší je jang astudenější jin – ale teplá voda je jin ve srovnání svařící vodou, která je jang. Rovněž vopačném směru je studená voda jang ve srovnání sledem, který je jin.

Při jógové praxi můžeme cvičit velmi aktivní ásanové série, které bychom nazvali jang, ale iv těchto jangových cvicích nalezneme prvky jinu: vědomé pozorování dechu při provádění energické vinjásy3 je pouze jedním zmnoha příkladů.

Jin přechází vjang, jang přechází vjin

Stejně jako rozeznáváme jinové prvky vjangových aspektech, můžeme si všímat itoho, jak se jin stává jangem ajang přetváří vjin. Tyto přeměny mohou být pomalé aneznatelné, nebo naopak závratně rychlé. Roční období zvolna přecházejí jedno vdruhé ažádný předěl nezaznamenáme. Jang jara aléta se den po dni proměňuje na jin podzimu azimy. Nelze zachytit konkrétní okamžik, kdy se zjednoho období stane druhé, nehledě na astronomická pozorování. Ale změna se může dostavit irychle: oko hurikánu rychle přinese ticho anehybnost, avšak zrovna tak rychle přejde avzápětí udeří druhá část smršti.

Během života na vlastní kůži zakoušíme jak pozvolné, tak překotné proměny jinu vjang ajangu vjin. Ráno se probudíme: zjinu se stane jang. Někdy se probouzíme postupně, nespěcháme: to je pomalá transformace. Jindy se probudíme ráz na ráz az postele doslova vyskočíme, třeba proto, že jsme zaspali. Když po mnoho týdnů nebo iměsíců vřadě dlouhé hodiny pracujeme (velice jangový životní styl), naše tělo může volat po rovnováze tím, že se nám podlomí zdraví adále pracovat nezvládneme (velice jinový životní styl) nebo nás požehná silnou migrénou, čímž nás donutí zpomalit. Jang se rychle proměnil vjin.

Jin ovládá jang

Na zmíněném příkladu vidíme, že když příliš dlouho setrváváme vnerovnovážném stavu, vesmír podnikne nápravu. Překlopí nás na druhou stranu: můžeme za to zaplatit zdravím amůže se nám zcela změnit život. Pokud nutnosti vyvažovat jin ajang nevěnujeme pozornost, ona proměna může být zničující – třeba nás coby vyvažující síla postihne infarkt. Tyto větší či menší nerovnováhy obvykle označujeme za nějaký přebytek, nebo naopak nedostatek. Můžeme trpět přebytkem či nedostatkem jak jinu, tak jangu. Lék spočívá vtom, že voblasti dané nevyváženosti uplatníme opačný princip.

Ve východním světě jogínů4 zIndie aalchymistických taoistů zČíny se opotřebě rovnováhy dobře ví apřikládá se jí velký význam.5 Na Západě sice nepoužíváme termíny jin ajang, ale nezbytnosti vyvažovat protiklady si iv naší kultuře dobře uvědomovalo mnoho bystrých pozorovatelů vnitřní krajiny člověka. Například Carl G. Jung odhalil vlidském nitru temnou stránku, kterou pojmenoval „stín“, azjistil, že když se člověk těmto temným apotlačeným energiím nevěnuje, napáchají vjeho životě spoušť. Protichůdné síly uvnitř nás vytvářejí pnutí, které může vést buď kdestrukci, nebo kúžasné tvořivosti. Jung dospěl knázoru, že pokud tyto protikladné energie chceme zpracovat, musíme je integrovat neboli individuovat.6 On apo něm jeho následníci vyvinuli mnoho různých technik, jak oné integrace dosáhnout. Se stínem lze pracovat třeba pomocí aktivní imaginace nebo rituálů, které adresují jak naši dobrou, tak špatnou stránku.

Duchovní

Světské

Prohrávání

Vyhrávání

Odevzdávání

Přijímání

Půst

Jídlo

Pasivita

Aktivita

Dávání

Získávání

Chudoba

Vlastnictví

Spočinutí

Činnost

Zdrženlivost

Sex

Pozorování

Rozhodnost

Poslušnost

Nespoutanost

Povinnost

Volba

Vytržení

Věcnost

Rozhled

Zacílení

Méně je více

Více je lépe

Všimněte si rozdílů apodobností mezi prvním seznamem dvojic jinu ajangu atabulkou na této stránce, kterou jsem převzal zknihy Roberta Johnsona Owning Your Own Shadow (Přijměte svůj stín, včeštině dosud nevydáno – pozn. překl.).7 Johnson uvádí mnoho protichůdných hodnot, kterým vrámci západní kultury podléháme.8 První sloupec zahrnuje náboženská či duchovní přesvědčení, která se od nás vyžadují, druhý vyjmenovává to, co potřebujeme kpřežití aprospěchu ve světském životě asvětě businessu. Všimněte si jinovosti jedněch vlastností ajangovosti těch druhých. To, do jaké míry dokážeme sladit nesourodé energie nedělního rána azbytku týdne, povede buď ke kolapsu, nebo zásadnímu pokroku, prozření. To druhé je možné pouze tehdy, když na tom patřičně zapracujeme, například když budeme trpělivě cvičit jógu, ať už vjejím západním, nebo východním pojetí.

Na Západě se sopravdovým porozuměním konceptu jin ajang setkáme pouze vzácně. My vtěchto kategoriích zkrátka nepřemýšlíme – žijeme stylem, který potřebu rovnováhy zohledňuje jen zřídka. Začneme se oni zajímat pouze tehdy, když nás ktomu vesmír donutí, když čelíme zhroucení způsobenému tím, jak se neustále vyhýbáme své temné stránce. Teprve pak vyhledáme pomoc, abychom rovnováhu znovu nastolili. Teprve když jsme vyčerpaní nebo nemocní, si dopřejeme chvíli odpočinku. Teprve když se zraníme, si dovolíme zvolnit apoohlédnout se po mírnější formě cvičení. Jangoví můžeme být jen tak dlouho, než přijde pád. Jinoví můžeme být jen tak dlouho, než naprosto ustrneme. Rovnováhy je třeba ve všech ohledech.

JINOVÉ TKÁNĚ AJANGOVÉ TKÁNĚ

Jak už jsem zmínil, jin ajang jsou relativní označení, aabychom je mohli vhodně použít, potřebujeme kontext. Vzákladním tvaru je vnímáme jako substantiva, ale můžeme znich tvořit přídavná jména adalší slovní druhy. Když se zaměříme na lidské tělo abudeme na jeho části pohlížet vkontextu umístění či hustoty, za jangové tkáně považujeme svaly, krev akůži, zatímco jinové tkáně představují vazy, kosti aklouby. Také lze zvolit kontext pružnosti nebo teploty: svaly jsou elastické, kosti plastické.9 Svaly se soblibou zahřívají, vazy zpravidla zůstávají studené.

Jang jóga povětšinou cílí právě na svaly ak tomu, aby svalové buňky vystavila námaze, využívá rytmicky opakované pohyby. Jelikož jsou svaly elastické avlhké, taková forma cvičení jim prospívá adobře na ni reagují. Nicméně jinové tkáně jsou sušší amnohem méně elastické, takže když je budeme namáhat tímto způsobem, mohou dojít kúhoně. Naše plastičtější tkáně si libují spíš vjemnější zátěži udržované po delší dobu, která je stimuluje aposiluje. To je mimochodem důvod, proč se rovnátka musejí nosit dlouho aproč na čelisti musejí působit přiměřeným (byť ne vždy příjemným) tlakem, pokud chceme kosti přetvarovat.

Klouby můžeme považovat jednoduše za prostor mezi kostmi, ve kterém se uskutečňuje ohyb. Upínají je vazy, svaly, šlachy afascie, které drží příslušné kosti pohromadě. Obecně lze říci, že jedna zfunkcí svalů je právě chránit kloub: když zátěž přesáhne únosnou mez, nejprve se natrhnou svaly, pak vazy ateprve poté dochází kpoškození samotného kloubu. Vtomto ohledu je jang jóga koncipována tak, aby klouby nenamáhala. Proto se při jangovém cvičení před zaujetím ásan tolik dbá na náležité držení těla asprávné zapojení svalů. Naproti tomu jin jóga je postavena na tom, aby kladla důraz na procvičování vazů aznovunabytí prostornosti asíly vkloubech.

Celou záležitost možná nejlépe osvětlí příklad, který rozdílnou úlohu svalů avazů názorně ukáže. Zapřete se pravým ukazováčkem olevou dlaň. Udržujte prst natažený, zatněte na něm svaly apak se ho levou rukou pokuste ohnout vzhůru. Téměř vůbec se nepohne. Svaly mají za úkol držet kosti usebe abránit kloubu vohýbání. Následně ukazováček úplně uvolněte. Chvilku ho protřepávejte. Nechte svaly zcela odpočívat aznovu prst zkuste vytlačit vzhůru. Vidíte ten rozdíl? Uvolněný prst vyvrátíte skoro do pravého úhlu, nebo dokonce dále. Když svaly nepracují, napětí přejde na vazy akloubní pouzdra. Ztoho můžeme vyvodit dvě obecná opatření, jak sklouby nakládat co nejšetrněji:

•Když kloub nese zátěž, zpevněte ho pomocí svalů.

•Když chcete zvýšit jeho rozsah pohybu, zátěž snižte asvaly uvolněte.

Stabilita apohyblivost

Vybavujete si bílou tečku včerné kapce jinu, respektive tu černou na pozadí bílého jangu? Vjangu je jin anaopak. To platí io našich tkáních. Vezměte si takový sval, kterému jsme před chvílí přisoudili charakter jangu. Iv tomto případě vjangu nalezneme jin: 30 % toho, co nazýváme svalem, ve skutečnosti tvoří fascie. Jak si ukážeme dále, fascie mají ve svalech na starost rozsah pohybu, zatímco svalové buňky se starají ojejich sílu. Jang jóga je skvělá na budování jangového, silového aspektu svalů, ale možná překvapivě právě jinová složka naší praxe – to, jak dlouho vpozici zůstáváme – svaly prodlužuje.

Stejně tak iv jinových tkáních nalezneme stopy jangu. Ive fasciích avazech, které jsou převážně jinové, se nacházejí vlákna, která se stahují podobně jako ta svalová. Vjinových tkáních se rovněž vyskytují elastická vlákna nazývaná elastin. Takže platí ito, že vjinu je jang: pojivové tkáně se dokážou smršťovat azkracovat.

Zfyziologického hlediska při praktikování jógy upevňujeme stabilitu azvyšujeme pohyblivost. Když se podíváme na průběh stárnutí, kterému podléhá každý znás, byť někdo vrychlejším aněkdo vpomalejším tempu, rodíme se zcela jangoví: vládneme nesmírnou pohyblivostí, kterou už budeme pouze ztrácet, ale máme prakticky nulovou stabilitu. Onovorozence je třeba důsledně pečovat, protože postrádají vnitřní pevnost. Od té chvíle ovšem začínáme tuhnout apostupně „jinovatět“. Během let stabilitu nabýváme. Vmládí nepotřebujeme vkládat síly do zvyšování pohyblivosti, protože jangu máme na rozdávání – potřebujeme investovat do budování svalové hmoty aposilování. Jedná se ojangové období života, atak nám nejvíce prospívají jangové formy cvičení.10 Přibližně mezi pětadvaceti apětatřiceti lety dosáhneme optimální rovnováhy mezi jinem ajangem, mezi pohyblivostí astabilitou. Ale proces stárnutí nelze zastavit: postupem času vnás jin posiluje čím dál více, až nakonec zcela zatuhneme adostaví se rigor mortis. Jak stárneme astáváme se jinovějšími, potřebujeme pro udržení pohyblivosti jinovou formu cvičení.

Teorie cvičení

Všechny druhy cvičení probíhají ve dvou krocích:

•Napřed se tkáně podrobí námaze.

•Pak se tkáně nechají odpočívat.

Jangové tkáně lépe reagují na jangovou zátěž, jinové tkáně lépe reagují na jinové procvičování. Zátěž, napětí, stres mají vnaší společnosti negativní konotace, protože zapomínáme na onu druhou, „odpočívací“ fázi. Nicméně nepodléhat vživotě žádnému stresu nebo nenést téměř žádnou zátěž může napáchat stejnou škodu, jako když jsme zatíženi příliš. Musíme tělo zatěžovat, ale musíme také odpočívat. Izde je třeba hledat rovnováhu mezi jinem ajangem, která vede kpevnému zdraví. Všeho moc škodí.

Jangové cvičení se zaměřuje na jangové tkáně: svaly. Ty se rády pravidelně aopakovaně stahují. Pokud zůstávají ve výdrži, tak pouze krátce.11 Svaly jsou elastické atakový typ cvičení jim svědčí. Kdybychom ovšem jangové cviky uplatnili na jinové tkáně, mohli bychom si ublížit. Jinové tkáně jsou plastičtější avyžadují pozvolnější, ale déle udržovanou zátěž. Představte si, že byste každé ráno sto osmkrát ohýbali kreditku sem atam, den za dnem. Netrvalo by dlouho azlomili byste kartu vejpůl. Kreditní karta je plastická, stejně jako vazy. Když se vazy rytmicky astále znovu ohýbají, jak to provádějí někteří aspiranti, když ze stoje přecházejí do mostu nebo se prudce přesouvají zkobry do střechy, může časem dojít kjejich poškození obdobně jako vpřípadě zmíněné kreditky. Mějte tedy na paměti následující varování: Neuplatňujte jangové techniky na procvičování jinových tkání!

Škodlivé účinky může mít ijinové procvičování jangových tkání. Držet sval stažený po dlouhou dobu může vést ktetanii av konečném důsledku kporanění.12

Je tedy lepší svaly zatínat (jang), nebo uvolňovat (jin)? To záleží na vašem záměru. Svaly zatínáme proto, abychom ochránili klouby. Uvolňujeme je proto, abychom klouby procvičili. Sjakým záměrem danou jógovou pozici zaujímáte?

Mnohým odborníkům na zdravotní péči při představě procvičování kloubů naskočí husí kůže, protože si mylně myslí, že veškeré cvičení musí nutně mít jangovou podobu. Vazy, kosti aklouby ovšem můžeme bez obav procvičovat jinovým způsobem. Vlastně je to nezbytné.

Nesmíme ovšem zapomínat, že se řadí kjinovým tkáním, atak na ně musíme uplatňovat jinový přístup. Aneméně důležité je pamatovat na druhý krok teorie – je třeba odpočívat!13 Existuje mnoho studií, které vědecky dokazují, že zátěž aodpočinek jsou přínosné nejen pro budování fyzické síly, ale to už přesahuje rámec našeho výkladu.

Protažení versus zátěž

Hned ze začátku je potřeba upřesnit dvojici pojmů, které nemalý počet instruktorů jógy příliš nerozlišuje: protažení azátěž. Nejedná se totiž osynonyma. Zátěž je technicky vzato námaha, které podrobujeme tkáně, zatímco protažení je prodloužení, které ze zátěže může vzejít. Často říkáme, že si protahujeme svaly, ale abychom byli přesní, vystavujeme svaly zátěži, díky čemuž může, ale nemusí dojít kprotažení. Například při izometrickém cvičení svaly zatěžujeme, ale kžádné změně vjejich délce nedochází.

Zatěžovat můžeme išlachy, vazy adalší fasciální vrstvy, ato zejména při jin józe, ale protože většina fasciálních tkání je plastičtější, atedy méně elastická než svaly, zátěž vprotažení pravděpodobně nevyústí. (Nicméně ity nejtužší vazy se maličko natahují, ajiné se dokonce dokážou natáhnout hodně – ato je dobře!14) Při jin józe se vazy ani kloubní pouzdra nesnažíme protáhnout. Snažíme se je vystavit zátěži. Postupem času se jednotlivé tkáně mohou prodloužit, zmohutnět azesílit, ale vrámci jednotlivé jin jógové série se ony konkrétní tkáně záměrně prodloužit nepokoušíme. Jinými slovy, vjóze je zásadní zátěž, nikoli protažení. Když kprotažení dojde apři setrvávání vpoloze, během návratu zní ani po následujících čtyřiadvacet až osmačtyřicet hodin necítíme bolest, tak budiž. Ať se dané oblasti protáhnou. Přesto klíčová zůstává intenzita zátěže, kterou vyví-jíme.

Kdykoli tedy vtéto knize budeme mluvit oprotažení, budeme tím buď odkazovat na prodloužení tkání (například když protahujeme sval, aby byl delší), nebo zdůrazňovat to, že prodloužení tkání je záměrem uplatňovaného napětí. Vsouvislosti spraxí jin jógy se povětšinou výrazu protažení budeme vyhýbat azůstaneme uzátěže.

PŮVODNÍ JIN

Hatha jóga, nejběžnější forma jógy praktikovaná vdnešní době na Západě, je tělesné cvičení. Účelem hatha jógy, která se rozvinula okolo desátého století našeho letopočtu, bylo připravit tělo na pokročilejší jógové praktiky meditace avnitřního zření. Hatha jóga vyrostla jako odnož starší tantra jógy, která se zase vyvinula zklasické jógy zhruba před dvěma tisíci lety.

Nikdy neexistovala žádná prapůvodní jóga, ze které by všechny ostatní směry vycházely. Nedá se sestavit žádný jeden jógový strom, který by přehledně ukazoval vzájemné vztahy mezi všemi variantami aprojevy jógy vprůběhu tisíciletí. Spíš bychom museli načrtnout celý les takových stromů, abychom bohaté arozmanité historii jógy opravdu porozuměli. Nicméně víme, že hatha jóga jakožto samostatná větev není stará tisíce let, třebaže její kořeny tak hluboko sahají. Také víme, že už dávní jogíni, nehledě na to, zjakých základů vycházeli, praktikovali některé elementární tělesné cviky, například speciální sedy pro meditaci.

Pokud jste někdy seděli byť jen hodinu vkuse, sami víte, že nejde onic jednoduchého. Sedět dlouhé hodiny každý den vyžaduje zvláštní trénink těla imysli – zádové svaly musejí být pevné, pozice správná, kyčle uvolněné amysl soustředěná. Ačkoli se nedochovaly žádné texty staré dva tisíce let nebo více, které by popisovaly, jak oni dávní meditátoři na takové vypětí své tělo připravovali, můžeme vcelku sjistotou usuzovat, že nějakou přípravou určitě procházeli. Anejlepší způsob, jak se na nějakou jógovou pozici připravit, je danou pozici provádět! Takže nejlepší způsob, jak se připravit na sezení, je sedět. Sezení vtichu po dlouhou dobu spadá mezi jinové praktiky. Můžeme se důvodně domnívat, že většina nejranějších ásan, pokud ne rovnou všechny, měla jinový charakter. Utoho ovšem
nezůstalo.

Hrstka dochovaných spisů dokládá, jak se hatha jóga vyučovala vdesátém až osmnáctém století: Hathajóga Pradípiká, Ghéranda Samhita, Šiva Samhita apár dalších. Nicméně žádný ztěchto posvátných textů nebyl určen ksamostatnému čtení – porozumět jim bylo možné jen pod vedením gurua. Pojednání plnila spíš funkci poznámek, stručných výpisků zvlastního učení. Značná část skutečného vědění se záměrně uchovávala vtajnosti, ateprve když mistr seznal, že je žák připraven, do tajemství ho zasvětil. Zpouhé četby těchto starých textů nelze říci, jak se tělesné cvičení jógy přesně provádělo. Jak už ovšem bylo zmíněno výše, lze poměrně sjistotou tvrdit, že fyzický trénink měl aspiranta připravit na pokročilejší meditační praktiky.

Vnejstarších posvátných knihách Indie, védách, se ojóze nemluví jako ocestě kosvobození ao praktikování ásan se nezmiňují vůbec. Kromě dalších mnoha významů zde jóga znamená „metoda“ ake slově ásana má nejblíže ásundi, což byla podložka, na které se sedělo při meditaci. Když spatřila světlo světa Jógasútra, jóga už se popisovala jako psychospirituální cvičení prováděné za účelem konečného osvobození.15 Ásany vněm přesto stále hrály zcela zanedbatelnou roli. VJógasútře se vcelých 196 aforismech slovo ásana vyskytuje pouze dvakrát16, ato jen vsouvislosti stím, že by měla být sthira asukham: pevná apohodlná. To jsou velmi jinové vlastnosti vporovnání scharakterem ásan, které se při lekcích jógy provádějí dnes. Když jsme nehybní amysl nerozptylují tělesné vjemy, otevíráme brány meditaci.

Podstata jógové praxe spočívá vtom, že nás uvádí do stavu meditace, zněhož může vzejít poznání aosvobození. Vminulosti tohoto cíle dosahovaly jednotlivé jógové školy různými prostředky. Některé dokonce hlásaly, že člověk se nemůže zbavit všech pout, dokud přebývá vtěle. Tyto rané dualistické školy usilovaly oto, aby jogín ztěla co nejrychleji vystoupil, přičemž toho bylo třeba docílit správným způsobem. Jiné proudy tento přístup neuznávaly azastávaly názor, že jelikož můžeme meditovat apraktikovat jógu právě jedině skrze tělo, musíme se oněj dobře starat audržovat ho zdravé asilné. Školy hatha jógy si kladly za cíl vybudovat odolnou azdravou tělesnou schránku, která jogínovi dovolí meditovat mnoho hodin denně. Teprve vhatha józe začalo cvičení ásan nabývat nové azásadnější důležitosti. Nejvyšší metou ovšem stále zůstávalo, aby člověk dokázal po dlouhé hodiny pohodlně apevně sedět.

Pojednání Hathajóga Pradípiká sepsal někdy mezi čtrnáctým apatnáctým stoletím svámí Svátmáráma.17 Je skoro dvojnásobně dlouhé než Jógasútra aod jeho vzniku kněmu přibyla celá řada komentářů apoznámek. Jedná se ojeden znejstarších dochovaných spisů, který se zabývá hatha jógou. Ve srovnání sdnešní podobou cvičení ovšem itak obsahuje jen velmi málo ásan. Uvádí jich pouze patnáct az toho osm jsou pozice vsedě.18 Ty mají výrazně jinový charakter, ale většina zostatních popsaných pozic má rozhodně blíže kjangu. Doporučuje se například pozice páva (majurásana), ajestli jste někdy někoho viděli ji provádět, víte, že ta odpočinková ajinová není ani zdaleka. Vtextu se také píše, že jedna pozice ostatních čtrnáct převyšuje – jakmile jogín dokonale zvládne siddhásanu, ostatní pozice pozbývají významu.19 Siddhásana je relativně snadná jinová ásana vsedě.

Hathajóga Pradípiká uvádí, že sám velký Šiva naučil hatha jogína Matsjéndru osmdesát čtyři ásan.20 Podle jiných mýtů jich bylo osmdesát čtyři tisíc, nebo dokonce osm set čtyřicet tisíc. Každopádně vPradípice se ásan zmiňuje pouze patnáct adoporučuje se je cvičit za účelem zpevnění postoje, posílení zdraví azískání tělesné lehkosti.21 Žádný zhatha jógových textů nestanovuje, jak dlouho se pozice mají udržovat. Právě vtom bylo potřeba důsledné vedení mistra. Můžeme však předpokládat, že vpozicích vsedě se setrvávalo dlouho, zatímco dynamičtější ásany, jako třeba pozice páva, se udržovaly po kratší dobu. Sedící pozice mimo jiné sloužily kcvičení váju (větru neboli dechu) pomocí technik pránájámy. Konkrétně byl pro provádění pránájámy předepsán lotosový sed (padmásana).22

Jak šel čas, pozdější texty počet ipopis ásan rozšiřovaly. Spis Ghéranda Samhita, který vznikl nejspíš ke konci sedmnáctého století,23 vyjmenovává třicet dva ásan, znichž by zhruba otřetině platilo, že mají jinovou povahu, aostatní by se daly pokládat za jangové. Trend zapustil kořeny: jangových ásan začalo být více než jinových. Později kniha Šiva Samhita uvedla seznam osmdesáti čtyř ásan. Za dob Britského Rádže, kdy Velká Británie kolonizovala Indii azaváděla změny vjejí kultuře asystému školství, se ásany začaly mísit sfigurami ztělocvičen. Zápas, gymnastika adalší tělesná cvičení ásany zpestřovaly aobohacovaly. Apak se na začátku dvacátého století stalo něco do té doby nevídaného: ásanová složka hatha jógy se vyjmula zosobního výcviku jeden na jednoho mezi žákem amistrem, okleštila se oduchovní rovinu azačala se nabízet vprostředí malých výukových sálů. Účel cvičení ásan se přesunul od přípravy na dlouhé sezení při meditaci kbudování zdravého fyzického těla. Tou dobou se zavedla ještě jiná novota: do praxe ásan se včlenil pozdrav slunci, který původně neměl sjógou nic společného.24 Nastala éra jang jógy.

Nedošlo ktomu, že by jinovější pozice zcela vymizely, ale byly upozaděny. B. K. S. Iyengar ve své knize Výklad jógy zroku 1966 například píše, že vpozici suptavírásana by se mělo zůstávat po dobu deseti až patnácti minut.25 To je jin jóga – ikdyž Iyengar takový termín nepoužíval. Theos Bernard, velmi populární americký instruktor hatha jógy zpoloviny dvacátého století, rovněž doporučoval setrvávat vrůzných ásanách po dlouhou dobu. Potíž ovšem byla vtom, že ačkoli jinové pozice ve výběru ásan dále figurovaly, pozornost se od nich odklonila kjangovějším cvikům. Jedno není lepší než druhé – je to prostě něco jiného. Abychom vydrželi dlouho sedět vhluboké anerušené meditaci, potřebujeme ohebné apevné tělo. Pružnost, zejména voblasti kyčlí abeder, získáváme prostřednictvím vytrvalé jinové praxe. Nicméně není samozřejmě nic špatného na tom procvičovat isrdce aprodlužovat aposilovat svaly.

Přestože na přelomu devatenáctého advacátého století se na jangové pozice kladl čím dál větší důraz, jinové ásany nejsou nové ani se nevyskytují výhradně vjóze. Cviky vdlouhé anehybné výdrži už odedávna využívají atleti, tanečníci agymnasté, aby zvýšili svou pohyblivost aohebnost. Za jin jógu coby samostatnou formu cvičení vděčíme mimořádné osobnosti Paula Grilleyho, který si vdevadesátých letech minulého století uvědomil, že jinové pozice lze zvšeobecných lekcí jógy vydělit do vlastního kurzu. Byl první, kdo sestavil výlučně jin jógový kurz aneopomenul do něj zařadit úvodní meditaci, protipolohy, zmínky okontraindikacích azávěrečnou šavásanu. Než přišel Paul, jinové ásany byly prostě jen další pozice, které můžeme do cvičení zařadit. Paul jako první vymyslel způsob, jak jin jógu učit samostatně, ataké podrobně podložil, proč je pro nás tak blahodárná.

Jako ve všech oblastech života: kde je rovnováha, tam je harmonie. Nejjistějších pokroků ve své praxi dojdeme, když budeme při cvičení kombinovat jin ijang. Proč ovšem vůbec mluvíme o„jin“ józe? Jin přece není výraz ze sanskrtu – pochází zčínštiny. Kdy ktomuto prolnutí došlo? Pojďme se podívat na souběžně probíhající vývoj práce stělem zčínského, přesněji taoistického pohledu.

TAOISMUS

Před deseti tisíci lety napříč všemi kulturami prošlapávali duchovní cestu šamani. VIndii se šamanská tradice vyvinula vjógové praktiky aučení, které jsme probrali výše. Onen vývoj se ovšem neomezoval na údolí Indu, Sarasvatí (dnes už vyschlé) aGangy. Obdobné pokroky se odehrávaly iv Evropě (obzvlášť Řecku), na Blízkém východě av Číně. Během staletí se vědění navzdory vzdálenosti aobtížnosti cestování šířilo asdílelo mezi národy. Není tudíž překvapivé, že vduchovní tradici afilozofii všech možných oblastí nalezneme podobné koncepce. Nicméně konkrétní modely ametafory se lišily tak, aby vyhovovaly místní kultuře.

Pojetí duše (dechu) vevropském světě má vIndii svůj protějšek vpráně (dechu). VČíně se životní energie nazývala čchi. Čchi je jedním zněkolika konceptů, které hrají ústřední roli včínské medicíně. Všechny pramení ztamních spirituálních praktik, které souhrnně známe pod názvem taoismus.26

Taoismus má spoustu podob aexistuje mnoho způsobů, jak jeho učení praktikovat. Tao se občas personifikuje jako bůh, nejčastěji se ovšem vnímá abstraktně jako nezaujatá, byť benevolentní síla: prazáklad vesmíru. Žijte sní vsouladu, abudete prospívat. Vzdorujte přirozenému běhu světa, abudete trpět.

Většina lidí na Západě zná tao díky posvátné knize mytického filozofa Lao-c‘ Tao te ťing: Kniha octnosti.27 Píše se vní, že tao je zdrojem všeho. Nedá se popsat, protože jakmile se pokusíte podstatu vesmíru zachytit nějakým výkladem, unikne vám nezměrnost toho, co se snažíte pojmenovat. Tao je nekonečné avěčné. Pouze tao je neměnné aneměnitelné.

Jelikož tao obsahuje vše, vyplývá ztoho, že obsahuje nejen zemi, oblohu, řeky, hory ahvězdy, ale ilidi. Lidstvo tudíž nestojí stranou, je toho všeho nedílnou součástí.28 Poselství Tao te ťing zní: „Zapojte se! Pomáhejte, ale pouze tak, abyste neuškodili. Až dílo dokonáte, stáhněte se do ústraní.“ Jang je konání. Jin je stažení. Tao je rovnováha mezi nimi.

Vtaoismu podle Lao-c‘ je mudrc tím, kdo pěstuje život. Za tím účelem se učí speciální fyzické techniky: kontroluje dech, zušlechťuje tělo, upevňuje si zdraví aprospěšně nakládá svnitřními energiemi, včetně té sexuální. Vedle tělesných technik také dodržuje etické principy akrotí mysl pomocí meditace. Významným prvkem vbudování audržování pevného zdraví je rovněž strava. Prostřednictvím všech těchto praktik mudrc usiluje ozměnu na úrovni těla imysli, aby si uchoval mládí, vitalitu apokojný život.

Pět hlavních proudů

Taoismus se dělí na pět hlavních proudů, které si někdy mohou vzájemně protiřečit abýt nesrozumitelné zejména pro příslušníky cizích kultur. Mnohé praktiky známé vjednom proudu se používají ive všech ostatních. Tím pádem hranice mezi uvedenými systémy nejsou pevně dané ani neměnné.

1.Magický taoismus: Nejstarší forma taoismu, která se praktikuje dodnes. Vyvolávají se při ní síly přírodních elementů aduchů, které mají zajistit zdraví, bohatství nebo potomstvo.

2.Věštecký taoismus: Zakládá se na porozumění běhu vesmíru apozorování velkých vzorců života. Když víme, jak vesmír funguje, můžeme sjeho nezměrnými silami žít vsouladu – jako na nebi, tak ina zemi. Věštecký taoismus pomáhá vést harmonický život tím, že zkoumá postavení hvězd astrukturu obrazců na zemském povrchu. Klíčovou věšteckou knihou je I-ťing (Kniha proměn).

3.Obřadní taoismus: Původně byl taoismus duchovní praxe. Na rozdíl od jógy, která si povahu osobní duchovní praxe uchovala, se tato větev taoismu vyvinula vnáboženství apojí se sní každodenní imimořádné životní rituály, jako například sezdání nebo rozloučení smrtvým.

4.Taoismus Jednání akarmy: Správným jednáním získáváme zásluhy. Vnávaznosti na uvedení buddhismu do Číny začala vduchovní praxi hrát výraznější roli mravnost. Tím to ovšem nezačalo – už Konfucius hlásal ovýznamu ctnostného chování amorálky. Za dobré skutky přijde odměna jak vtomto, tak příštím životě.

5.Vnitřně alchymistický taoismus: Nejvyšším cílem tohoto směru je dosažení nesmrtelnosti. Aspirant se snaží pozměnit svou mysl atělo, aby si zajistil zdraví adlouhověkost. Tento proud pokládá čchi za klíč kdlouhému životu. Pomocí přísně dodržovaných postupů se čchi shromažďuje, tříbí anechává kolovat. Při chybném praktikování hrozí značné nebezpečí, pročež tato cesta taoismu vyžaduje zkušeného průvodce. Zejména ztéto větve vzešel systém čínského lékařství.

Jelikož zkoumat do hloubky všechny uvedené formy taoismu je nad rámec možností této knihy, podíváme se zblízka pouze na větev, která je pro naše účely nejzajímavější: vnitřně alchymistický taoismus.29

Vnitřně alchymistický taoismus

Indičtí jogíni usilovali onesmrtelnost duše: vymanění se ze sansáry, nekonečného koloběhu smrti aznovuzrození. Taoističtí jogíni (pokud můžeme tyto výrazy spojit anazvat je tak), kteří zasvětili život alchymistickému taoismu, usilovali onesmrtelnost těla: chtěli žít ve své tělesné schránce navěky. Alchymie, okteré zde mluvíme, se nezabývá proměnou běžných materiálů ve zlato, ale transformací obyčejného těla vtělo dokonalé. Přetváření olova ve zlato je pouze metaforou pro dosahování tohoto pravého cíle. Vurčitém období se sice svnější alchymií za použití různých jedovatých látek, jako třeba rtuti, experimentovalo, ale po stovkách let marného hledání abezpočtu úmrtí na otravu se od této formy alchymie ustoupilo ve prospěch vnitřní metody: změny zevnitř.

Aby člověk dosáhl tělesné nesmrtelnosti, musel být dokonale zdravý, ato si žádalo velké odhodlání avytrvalé úsilí. Ale nebylo to nemožné! Nebo se přinejmenším věřilo, že pár obdivuhodných jedinců nesmrtelnosti skutečně dosáhlo, byť se tito taoističtí nesmrtelní těžko hledají, atak se musíme spokojit svysvětlením, že se jedná omýtus. Samozřejmě mnozí se domnívají, že pravá nesmrtelnost, kterou alchymističtí taoisté hledají, je vlastně ono duchovní osvobození, až jednou opustí toto slzavé údolí. Vkaždém případě, ať už se jedná oduchovní, nebo tělesnou nesmrtelnost, praxe vnitřně alchymistických taoistů není onic méně náročná než praxe indických jogínů.

Vnitřní alchymista se předně snaží uchovávat své energie. Když se narodíme, každý dostaneme do vínku určité množství tří hlavních druhů energie: plodivé energie (ťing), která pohání naše sexuální touhy, životní energie (všeobecně známé čchi) aduchovní energie (šen). Jenže ještě když nás tyto energie omývají vmatčině lůně, tělo amysl se začnou oddělovat. Jakmile přijdeme na svět, začneme kvůli své nevědomosti energiemi plýtvat. Kdykoli pomyslíme na sex, přicházíme oplodivou energii. Čchi znás vyprchává spolu semocemi ašen mizí vnekontrolovaném toku našich myšlenek. Tyto ztráty nás oslabují, způsobují nemoci anakonec vedou ke smrti.30 Prostřednictvím vnitřní alchymie, pomocí vnitřní transformace, můžeme původní zásoby energie doplnit aobnovit své zdraví – adlouhověkost.

Zušlechťování těla

Poznámky

3.Vinjása je sekvence pozic nebo ásan, které plynule přecházejí jedna vdruhou. Doslova to znamená „zvláštním způsobem umístit“.

8.Zknihy Roberta Johnsona Owning Your Own Shadow. New York: HarperCollins, 1993, s. 78.

20.Tamtéž, I-31.