Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Oldřiška Ciprová

Terka a bláznivá úča

Ilustrace Lenka Němcová
Vydala Grada Publishing, a.s., pod značkou Bambook
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400
jako svou 7150. publikaci

Odpovědná redaktorka Magdaléna Jimelová
Jazyková úprava Gabriela Janů
Návrh obálky Šimon Jimel
Grafická úprava a sazba Šimon Jimel
První vydání, Praha 2019
Vytiskla tiskárna FINIDR s.r.o., Český Těšín

© Grada Publishing, a.s., 2019
Text © Oldřiška Ciprová, 2019
Illustrations © Lenka Němcová, 2019

ISBN 978-80-271-2695-8 (ePub)
ISBN 978-80-271-2694-1 (pdf)
ISBN 978-80-271-2091-8 (print)

NOČNÍ MŮRA

Terezka Lavičková seděla úplně sama ve ztichlé třídě a opisovala si ze spolužákova sešitu domácí úkol. Jako často, ani dnes ho neměla hotový už z domova.

Najednou se setmělo a Terka nad sebou zaslechla pištivý a nepříjemný hlas: „Přines mi sem okamžitě žákovskou knížku!“

Terka zvedla s obavou hlavu.

Podle očekávání se k ní skláněla učitelka Kadlecová s očima černýma jako uhlíky. Tvářila se nasupeně. Učitelka měla obrovské brýle, přes které Terezku propichovala těma svýma pichlavýma očima, a naháněla jí strach.

„Nepřinesu,“ hlesla Terka odvážně, i když v ní byla malá dušička.

„Cože, Lavičková,“ zahřměla Kadlecka, „ty mi budeš odporovat?“ zahulákala učitelka a její hlava se najednou začala zvětšovat, jako by ji někdo nafukoval.

Tereza si vzpomněla na Harryho Pottera, který takhle nafoukl tetičku Marjorie „Marge“ Dursleyovou, a přišlo jí to neskutečně vtipné. Musela se začít hihňat.

Takové věci se zlým lidem prostě dějí, protože tetička Marge rozhodně zlá byla. A Kadlecka byla ještě horší. Tetička Marge v Harry Potterovi měla aspoň ráda psy. Kadlecka neměla ráda nikoho.

„Řekla jsem, že nepřinesu,“ opakovala Terka umíněně. „Nemáte právo mi zase dát poznámku.“

„Já? Já mám přece právo úplně na všechno,“ burácela Kadlecová a nafoukla se ještě o trošku víc. „Dala jsem ti úkol a ty ho zase dopisuješ o přestávce. Jsi podvodnice!“ obvinila Terezu. „A lhářka!“ dodala Kadlecová posměšně a opět se trošku zvětšila.

Terka se bála, že učitelka co nevidět praskne. Jako ten balónek, který dostala v létě na pouti od taťky. Zamyslela se nad tím, jestli by prasknutí učitelky Kadlecové způsobilo stejnou ránu jako prasknutí toho balónku, a usoudila, že nikoli.

Bylo by to hlasité jako rána z děla.

Podívala se na učitelku pozorněji, aby viděla, zda se ještě přifukuje, a najednou viděla, že Kadlecové z ramen vyrůstají nějaké hrboly.

Vyrůstaly víc a víc a najednou začaly dostávat tvar hlavy a dlouhého krku.

Terezka s hrůzou sledovala, jak se učitelka Kadlecová mění v trojhlavou saň.

„Nemáte právo na nic,“ špitla Tereza chabě.

„Mám! A teď tě tady sežehnu na popel,“ zaječela Kadlecová a všemi třemi hlavami se nadechla, jak sbírala sílu pro mocný oheň. S ukrutným zasípěním otevřela ty svoje tři tlamy a vyfoukla z nich ničivý plamen přímo proti Terezce. Ta si jako ochranu dala paže před obličej, ale uvnitř cítila, že ji to před smrtelným žárem nemůže ochránit.

„Neeeee!“ zaječela Terezka vyděšeně a okamžitě se probudila.

RANNÍ RITUÁLY

„Terezo, oblíkej se, proboha!“ zahřměl domem ženský hlas.

Klasické ráno. Maminka už ztrácela trpělivost, protože řekla Terce ‚Terezo‘ místo obvyklého ‚Terezko‘ nebo ‚Terinko‘, aprotože zvýšila hlas přesně do té tóniny, která všem kolem jasně signalizovala, že je mamka pěkně nabroušená.

„No jo,“ odfrkla Terezka zpruzeně. Nesnášela ranní vstávání acelý ten shon kolem toho. Člověk aby se oblékl, najedl, napil avyčistil si zuby přímo kosmickou rychlostí, aby byla mamka spokojená. Už to byla pěkná otrava sama osobě. Pořád se někam chvátalo aTereza byla po ránu jako zpomalený film.

Ato nejhorší pak vždycky ještě přišlo – muselo se do školy.

Apak ty věčné otázky: „Jak bylo ve škole? Jak ses měla? Co úkoly?“ Šla znich hlava kolem.

Spocitem neskutečné křivdy Terka konečně navlékla ponožky – poslední věc, která jí ještě chyběla – aloudavým krokem vešla do kuchyně.

„Nemůžeš trochu zrychlit?“ houkla na ni maminka nervózně. „Zase vyjedeme pozdě.“

„Hm,“ vzdechla Terezka azasunula se ke stolu.

„Co si dáš?“ zeptala se mamka aTereza chtě nechtě musela obdivovat maminčinu energii, se kterou před dceru postavila hrneček kakaa.

„Máš do školy všechno hotové?“

„Mám to hotové,“ bránila se Terka.

„Mami?“

„Co ti je?“

SAKRA!